Říkají mi: „Kdybys nešel sedět, nikdy by ses nestal tím, kým jsi.“
Jednou totiž ovlivníš společnost
a pomůžeš změnit svět.
VEŠKERÉ VĚZNICE VE SPOJENÝCH STÁTECH
MAJÍ NAŘÍZENO POSKYTOVAT TRESTANCŮM REHABILITAČNÍ PROGRAMY
ABSOLVENTI TĚCHTO PROGRAMŮ
MAJÍ TŘIKRÁT VYŠŠÍ ŠANCI NA PODMÍNĚNÉ PROPUŠTĚNÍ
Chci lidem ukázat, že lze dojít vykoupení.
Předvést, že se dá usmířit.
Příchodem do vězení nemusí váš život skončit.
Můžete se posouvat.
Třeba já to dokázal.
TOTO JE PŘÍBĚH VĚZNĚ Č. A542927
Myslím, že v každém z nás dřímá zlo.
Říkají o vás, že jste zrůda.
Netvrdím, že jsem nevinnej.
Právě jsem někoho zavraždil.
JÁ JSEM VRAH
VYKOUPENÍ
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ RICHLAND MANSFIELD, OHIO
V ROCE 2008 BYL JAMEL DONTEZ HATCHER ODSOUZEN K 20 LETŮM VĚZENÍ
ZA ZASTŘELENÍ ČLOVĚKA
ON CELOU DOBU TVRDÍ, ŽE TO BYLA NEHODA
Díky, že držíte.
Napočítáte do deseti?
Jedna, dva, tři, čtyři,
pět, šest, sedm, osm, devět, deset.
Narodil jsem se v Clevelandu v Ohiu.
Vyrůstal jsem v chudobě.
V mládí jsem byl ambiciózní a kreativní.
Vždycky jsem se chtěl věnovat buď hudbě nebo poezii.
Ale neustále jsem byl rozpolcený mezi dvěma světy.
Mezi kreativní stránkou a negativitou, v které jsem tehdy žil.
Vyrůstal jsem ve čtvrti,
kde se prodávaly drogy a stříleli lidi.
Ani jste nemohli jít moc daleko, aby na vás nenaběhli,
protože jste tam nepatřili.
Často tam docházelo k násilí.
Od dětství nás učili, že si nesmíme nechat nic líbit.
Že si na nás nesmí dovolovat.
Říkali nám, jak to na ulici chodí.
Toxická maskulinita je tam normou. A já to samozřejmě pochytil.
Začal jsem kopírovat chování okolí.
Začal jsem riskovat a zkoušel prodávat drogy.
Kvůli drogám a alkoholu jsem od spousty svých snů upustil.
HATCHEROVI SE V 17 ZMĚNIL ŽIVOT, KDYŽ POZNAL DANIELLE BOONE
NA ROZDÍL OD HATCHERA
POCHÁZELA Z DOBRÉ ČTVRTI A STABILNÍHO RODINNÉHO ZÁZEMÍ
Danielle měla úplně jinou povahu než lidi, co jsem znal.
Byl jsem zvyklý na holky z určité demografické skupiny.
A ona pocházela ze slušné čtvrti.
Byla neustále veselá, usměvavá a dobře naladěná.
Úplně každý den.
Držela mě dál od problémů,
protože mě vždycky ve všem podporovala.
Pomáhala mi se kreativně rozvíjet,
dodávala mi stabilitu a motivaci jít si za svými sny.
Díky ní jsem věřil, že to zvládnu.
KRÁTCE PO SETKÁNÍ S DANIELLE SE HATCHER PŘIHLÁSIL NA MÍSTNÍ UNIVERZITU
DO ROKA SPOLU ZAČALI BYDLET
Dařilo se nám. Já měl práci.
Po večerech jsem si dodělával diplom na univerzitě.
Na ulici už mě vůbec nikdo neviděl.
Veškerý čas jsem trávil s Danielle.
KDYŽ JIM BYLO OBĚMA 18, DANIELLE OTĚHOTNĚLA
Ještě nikdy jsem nezažil, že by se někdo tak těšil na dítě.
Taky jsem byl rád.
Chodil jsem s ní na kurzy, kde ji učili dýchat,
a na všechna vyšetření.
Nemohli jsme se dočkat. Uspořádali jsme oslavu.
Bylo to úžasný.
V DUBNU 2005
SE DANIELLE NARODILA DCERA, CHYANNE HATCHER
KRÁTCE PO CHYANNINĚ NAROZENÍ
ZAČAL MÍT HATCHER FINANČNÍ POTÍŽE A VRÁTIL SE K PRODEJI DROG
Potřeboval jsem peníze.
Tak jsem se zase začal vídat se svými starými kamarády
a občas jsem na ulici něco prodal, abych se do toho dostal.
Takhle to v ghettu gangsteři dělají.
Nic lepšího mě tehdy nenapadlo.
PÁTÉHO KVĚTNA 2005
TRÁVIL HATCHER VEČER DOMA S KAMARÁDY, KDE POPÍJELI A UŽÍVALI DROGY
Kamarádi odešli.
Vzal jsem si peníze a odpočítával si zboží na druhý den.
A šel jsem si najít zbraň, co jsem doma měl.
Ale nikde nebyla.
Byl jsem sice opilej, ale hledal jsem dál.
Jenže marně.
Hledal jsem všude.
Danielle řekla: „Třeba ji vzal někdo z tvých kamarádů.“
Naštvalo mě to.
HATCHER ZAČAL BÝT POD VLIVEM DROG SILNĚ PARANOIDNÍ
Vzal jsem jinou bouchačku.
Asi jí došlo, že mě přešla veškerá sranda.
A tak mě začala uklidňovat, že určitě někde bude.
Rozčiloval jsem se: „Já ho pozvu domů a on mě okrade!“
A pořád dokola.
Zuřil jsem víc a víc.
Takhle jsem tu zbraň držel.
Mířil jsem na ni a říkal: „Ne, půjdu tam a ukážu mu!“
A jak jsem jí to předváděl, zbraň vystřelila.
Na vteřinu jsem ztuhnul.
A pak...
Rozběhl jsem se k ní, protože jsem doufal, že třeba uskočila.
Nebo že to jen hraje, aby mi dala za vyučenou.
Popadnul jsem ji.
Držel jsem ji a říkal: „Nehraj to na mě. Vstávej.“
A pak jsem na předloktí ucítil krev.
Bál jsem se na ni podívat.
Pak jsem se ale otočil a zjistil, že jsem ji střelil.
DANIELLE BYLA PO STŘELE BROKOVNICÍ DO HLAVY NA MÍSTĚ MRTVÁ
A v tu chvíli
jsem byl v šoku.
A tím myslím, že jsem tomu nedokázal uvěřit.
Říkal jsem si, že se mi to zdá. Nic takového se nemohlo stát.
Hlavou se mi honily různé emoce, když jsem přemýšlel,
co dělat.
Nejprve mě zaplavila vina a výčitky.
A šok přešel v paniku.
Slyšel jsem policejní houkačky.
A viděl blikající majáky.
Snažil jsem se jim utéct.
Věděl jsem, že to dlouho nevydržím.
Ale bez rozmyslu jsem panikařil. Chtěl jsem tomu utéct.
Tak jsem nezastavoval.
HATCHERA ZATKLI NÁSLEDUJÍCÍ DEN
POZDĚJI BYL OBVINĚN Z DANIELLINY VRAŽDY
22. ÚNORA 2008 SE HATCHER PŘIZNAL K NEÚMYSLNÉMU ZABITÍ
A BYL ODSOUZEN K 20 LETŮM VĚZENÍ
Co se stalo?
Hrozně mě to ranilo a taky jsem si to vyčítal a litoval toho.
Změnil se mi život.
V ten den jsem přišel o všechno.
Hlavně o Danielle.
Přišel jsem o rodinu, respekt.
TRESTANCI POUZE S DOPROVODEM
Udělat to schválně, asi bych se s tím smířil líp.
Ale byla to nehoda. Proč musela umřít předčasně?
A proč mojí vinou? Co si z toho mám odnést?
ZÁKAZ VSTUPU
Lidi často říkají, že nic není náhoda.
Změnilo mi to spoustu věcí v životě.
Ve vězení jsem přestal pít a kouřit.
To mi umožnilo poprvé od mých tak osmi let
poznat sám sebe.
A poprvé jsem taky nebral drogy.
A jakmile jsem byl čistý, mohl jsem se stát vůdcem,
kterým jsem byl odjakživa.
A teď se snažím,
aby ostatní nemuseli dělat ty samé chyby.
Chci, aby věděli, že je možné dojít
vykoupení a usmíření.
Tak jsem začal číst knížky
o kognitivně behaviorální terapii a podobně.
A když jsem je s čistou myslí četl,
otevřelo mi to oči. Naučilo mě to různé komunikační techniky.
HATCHER VE VĚZENÍ ÚSPĚŠNĚ ABSOLVOVAL NĚKOLIK KURZŮ O RESTORATIVNÍ JUSTICI
V ROCE 2014
SESTAVIL VLASTNÍ PROGRAM BOJUJÍCÍ PROTI TOXICKÉ MASKULINITĚ
POJMENOVAL HO „PROJEKT DANIELLE“
Učil jsem lidi komunikovat
a řešit konflikty.
Všimnul jsem si totiž, že to tu spousta lidí neumí.
A začátek toho programu
byl pro můj osobní rozvoj asi nejzásadnější. Úplně mě proměnil.
Až mě pustí, chci v tom projektu pokračovat.
A chtěl bych ho rozjet ve velkém.
Už se vidím, jak budu jejich myšlenkový vůdce.
OD ROKU 2016
SI HATCHER ŽÁDÁ O PODMÍNĚNÉ PROPUŠTĚNÍ
Ve vězeňském systému
tvoří černoši téměř 40 % trestanců.
A to i přesto, že v Minnesotě
jich z celkové populace žije jen 7 %.
V naší zemi panují názory,
že lidé tmavší pleti páchají víc zločinů.
Za tu nehodu si Jamel 20 let nezasloužil.
Viděla jsem až moc lidí, kteří se vydali na stejnou cestu.
Protože ji měli přímo před nosem.
Neměli jinou možnost.
Jsem pastorka Janaé Bates.
A pracuju jako vedoucí komunikace
pro duchovní a komunitní organizace
pro běžné obyvatele Minnesoty.
JANAÉ VYRŮSTALA POBLÍŽ HATCHEROVY ČTVRTI V CLEVELANDU
Donteze jsem poznala, když nám bylo 16.
Říkám mu tak, protože pro rodinu a přátele je Dontez.
Ale celým jménem je Jamel Dontez Hatcher.
Vždycky se vyznačoval vysokou emoční inteligencí.
Záleží mu na citech ostatních.
PO DEVÍTI LETECH VE VĚZENÍ NAPSAL HATCHER JANAÉ DOPIS,
A TA SOUHLASILA, ŽE JEHO ŽÁDOST O PODMÍNĚNÉ PROPUŠTĚNÍ PODPOŘÍ
Zrovna jsem se stala pastorkou
a říkala si, že mi Bůh otvírá novou cestu.
Musím poskytnout duchovní péči kamarádovi, který ji potřebuje.
A pak jsem se dozvěděla, co všechno tady ve vězení dělá.
Využíval ten čas nejenom jako trest,
ale i na přípravu.
Aby se stal tím, kým dnes je.
Veškeré jeho snažení by si zasloužilo možnost
fungovat i mimo vězení.
PŘED ZVÁŽENÍM HATCHEROVY ŽÁDOSTI
MUSÍ VYSLECHNOUT DANIELLINU RODINU, KTERÁ MÁ PRÁVO VZNÉST NÁMITKY
V tuhle chvíli je státní návladní v kontaktu s Daniellinou rodinou
a ptá se jich, co by to pro ně znamenalo,
kdyby Donteze propustili dřív.
Chybí nám každý den.
To jo.
Není dne, kdy bych na ni nemyslel.
A kolikrát...
PRARODIČE DANIELLE
...když jedeme kolem hřbitova, kde leží,
vždycky ji pozdravíme.
Mám ráda tuhle, kde se směje.
Přesně takhle totiž žila.
- To jo. Vždycky se usmívala. - Byla neustále vysmátá.
Byla jako magnet.
Měla dobrou duši a lidi to přitahovalo.
I Donteze zaujalo, jaká je.
Ten jeho soud mám jako v mlze.
Nepamatuju si, co říkal.
Ani co říkali ostatní.
Pamatuju si jen smutek.
Ani nevím, jestli jsem na něj byla naštvaná.
Přišlo mi, že ji miluje moc na to, aby jí ublížil.
TŘI ROKY PO ODSOUZENÍ SI HATCHER ZAČAL S JENKINSOVÝMI PSÁT
Prosil nás o odpuštění.
Tvrdil, že to byla nehoda,
že to nechtěl udělat.
Zabít ženu, kterou tolik miloval.
Řekl, že musí tu ztrátu nějak vynahradit.
Chtěl se svým životem něco dělat,
aby Danielle nezemřela nadarmo.
BĚHEM NÁSLEDUJÍCÍCH LET
BYLI HATCHER A JENKINSOVI V KONTAKTU
AŤ UŽ DOPISY, TELEFONÁTY NEBO NÁVŠTĚVAMI
Vyprávěl nám, že čte Bibli.
Bylo vidět, že to myslí vážně.
Že má jasný směr, kterým se chce ubírat.
Podle mě dokázal,
že se snaží být co nejlepší.
V ROCE 2020
NAPSALI JENKINSOVI DOPIS NA PODPORU HATCHEROVY ŽÁDOSTI O PROPUŠTĚNÍ
Mám radost z toho, kam se posunul.
Řekla bych, že Bůh vyslyšel moje modlitby.
Doufám, že Donteze a jeho ženu čeká spokojený život.
V ROCE 2021 SE HATCHER OŽENIL S PASTORKOU JANAÉ BATES
JENKINSOVI SLEDOVALI OBŘAD PŘES VIDEO
Jeho manželka je úžasná žena.
Podle mě jim to bude fungovat.
A moc ráda jim s tím jakkoli pomůžu.
Jen chci zmínit, že nás sleduje spousta lidí.
Jsou tu lidi z Ohia a taky Minnesoty.
A dokonce i ze Skotska.
Roky jsem se modlila, abych si našla partnera.
Měla jsem na něj spoustu požadavků.
A on je do posledního splňoval.
Jen jsem zapomněla zmínit, že by nemusel sedět ve vězení.
Připojili se k nám příbuzní a blízcí z celého světa.
Tak takhle vypadala naše svatba.
Nejsem skoro vidět. Jsem v rohu a směju se od ucha k uchu.
Takhle vysmátá jsem byla po celou dobu obřadu.
Nejlepší chvíle je asi tahle.
Když mi Dontez říkal svůj slib.
Byl překrásný, protože je básník.
Jsi láska mého života. Díky tobě je můj život zaplněn září.
Vytáhla jsi mě z nejtemnějších hlubin.
Když jsem měl duši rozervanou bolestí.
Koukejte, teď se naše životy spojily.
Budeš ho milovat a ctít, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano, rozhodně.
Miluju tě, zlato.
Taky tě miluju.
Janet a Ernest Jenkinsovi u toho taky byli.
Bylo to krásné, protože jsou to Daniellini prarodiče.
Bylo neuvěřitelné, že nás podpořili.
Doufám, že je na světě víc takových lidí.
Vážně.
V SOUŽENÍ BUĎTE TRPĚLIVÍ, V MODLITBĚ VYTRVALÍ – ŘÍMANŮM 12:12
Snili jsme o tom,
jaké to nakonec bude, až budeme moct být spolu
a žít v jednom domě.
Je možné, že Donteze do pár týdnů propustí.
Chceme trávit čas s Chyanne,
dcerou Donteze a Danielle.
Velmi mu záleží na tom, aby spolu měli dobré vztahy.
DCEŘI HATCHERA A DANIELLE, CHYANNE,
BYLY TŘI TÝDNY, KDYŽ JEJÍ MATKA ZEMŘELA
VYRŮSTALA ZCELA BEZ RODIČŮ
Jméno Danielle jsem slyšela poprvé jako malá.
Tušila jsem, že jsme příbuzné, jen jsem nevěděla jak.
To jsem zjistila, až když mi bylo 17.
A zároveň s tím jsem zjistila, kdo je můj táta.
- Chyanne, chceš toast? - Jo.
Udělám ti toast s vajíčkama a slaninou.
- Dáš mi to na... - Klidně si udělej sendvič, jestli chceš.
CHYANNE VYCHOVALA DANIELLINA MATKA, MELANIE
MYSLELA, ŽE JE JEJÍ BIOLOGICKÁ MATKA
Nechtěla jsem jí to říct.
Byla jako světlo, co se mi po smrti Danielle
vrátilo do života.
Díky ní jsem to nevzdala.
Rozhodla jsem se, že jí to řeknu, až bude starší.
Plánovala jsem,
že ji objednám do poradny, aby se měla kam obrátit
a mohla vyhledat pomoc, až jí to řeknu.
Řekli mi to tátovi příbuzní.
Poslali mi odkaz.
Byl to odkaz na tátovu stránku.
NA WEBU NAŠLA CHYANNE DOPIS, KTERÝ JÍ JEJÍ OTEC NAPSAL
Ten dopis napsal ještě předtím, než jsem o něm věděla.
„Mám tě rád a vždycky tě budu milovat.“
Píše tam, že jednou ten dopis najdu.
A že doufá, že si jednou začneme rozumět.
Byla jsem v šoku, ale hlavně taky zmatená. Měla jsem spoustu otázek.
Nejdřív měli kontaktovat mě.
Měli jít přes mě, ne rovnou napsat jí.
Přišlo mi to od nich sobecké, že jí zničehonic zavolali
nebo napsali.
Ale nakonec musím uznat, že to dopadlo docela dobře.
S otcem navázala vztah.
Mají na čem stavět.
S tátou jsem poprvé mluvila po telefonu.
Byla jsem děsně nervózní.
A přišlo mi, že on taky.
Poznala jsem mu to na hlase.
Z našeho prvního rozhovoru jsem měla dobrý pocit.
A tehdy jsem si uvědomila,
že si s ním budu rozumět.
Svou mámu už nikdy nepoznám.
Mrzí mě to, ale aspoň chci poznat svého tátu.
V LISTOPADU 2022
PŘIJELA CHYANNE ZA SVÝM OTCEM DO VĚZENÍ POPRVÉ
Tohle jsem ani neviděla. Dal sem fotky.
To je můj táta.
A tohle já.
Tohle jsou mí praprarodiče.
Tohle je táta, tady jsem já a tohle je jeho žena Janaé.
Byl to výjimečný den, ale museli jsme odejít.
To na tom bylo nejtěžší.
V LÉTĚ 2023
NAPSALY CHYANNE A MELANIE STÁTNÍMU NÁVLADNÍMU,
ABY PODPOŘILY HATCHEROVO PROPUŠTĚNÍ
- Tumáš. - Jen přemýšlím, jestli chci vajíčka.
To stačí... Dost.
To je málo.
Je vidět, že teď je na tom psychicky mnohem líp.
Ušel kus cesty.
Ale o tom, co se stalo Danielle...
Nikdy jsme vlastně pořádně nemluvili o tom,
co se přesně stalo.
Protože to vlastně nevím.
MELANIE S HATCHEREM O OKOLNOSTECH ÚMRTÍ SVÉ DCERY NIKDY NEMLUVILA
Nechtěla jsem to slyšet. Nebyla jsem připravená.
Přála bych si, aby on sám Chyanne řekl, jak to bylo.
Musí jí to říct on sám.
Postavit se jí.
Podívat se jí do očí a říct jí, co udělal.
HATCHER V DOBĚ ZATČENÍ TVRDIL, ŽE DANIELLE NEZABIL
Danielle střelili do obličeje brokovnicí.
Hatcher popřel, že by se na její smrti podílel.
Takže nějak nevěřím ničemu, co říká.
Jmenuju se Jeff Cook.
Vedl jsem vyšetřování vraždy spojené s Jamelem Hatcherem.
Jako u ostatních obětí vražd mi bylo velmi líto rodiny té ženy.
Jisté věci z hlavy nedostanete.
Trhá mi to srdce, když si představím,
že ji tam museli najít.
DANIELLINO TĚLO NAŠLA JEJÍ MATKA MELANIE
OSMNÁCT HODIN POTÉ, CO JI HATCHER ZASTŘELIL
Prarodiče matku informovali,
že se jim Danielle neozývá.
Tak vzala svého 11letého syna a jeli k ní do bytu.
Tam zjistili, že není zamčeno, tak vešli dovnitř.
Našli Danielle ležet na zemi mezi skříní a postelí.
FOTOGRAFIE Z MÍSTA ČINU
A na posteli našli v houpadle dítě.
Byla tam celou dobu sama, brečela a házela sebou.
Málem z toho houpadla vypadla.
FOTOGRAFIE Z MÍSTA ČINU
Byla tam sama asi 18 hodin.
POLICEJNÍ ODDĚLENÍ MAPLE HEIGHTS
HATCHER PO SVÉM ZATČENÍ ABSOLVOVAL NĚKOLIK VÝSLECHŮ VEDENÝCH COOKEM
VÝSLECHOVÁ MÍSTNOST A
Tady se posaďte.
Jmenuju se detektiv Cook.
Vám se říká Dontez, že?
- Jo. - Fajn.
Při výslechu
se nám různými způsoby snažil bránit ve vyšetřování,
aby si vytvořil alibi.
Tvrdil, že v bytě večer byl, ale odešel. A tou dobou byla ještě v pořádku.
Původně tvrdil, že šel ke kamarádce,
LaTanye Harper.
A že u ní přespal.
Tvrdil, že tam nejenom byl,
ale že s ní dokonce měl toho večera sex.
Ale celé si to vymyslel, aby měl alibi.
To nám o panu Hatcherovi hodně prozradilo.
Je chladný a vypočítavý. Byl schopný mít sex poté,
co zabil matku svého dítěte.
POTÉ POLICISTÉ VYSLECHLI LATANYU HARPER
Tohle je LaTanya Harper.
Tohle je kopie vaší výpovědi.
Pročtěte si ji, než začneme.
LATANYA POTVRDILA, ŽE V NOC VRAŽDY
SE S HATCHEREM VYSPALA
ALE NAKONEC PŘIZNALA,
ŽE HATCHER DORAZIL AŽ NĚKOLIK HODIN POTÉ, CO BYLA DANIELLE ZASTŘELENA
Původně tvrdila, že k ní dorazil v jednu.
Pak ale přiznala, že ve skutečnosti přišel okolo čtvrté.
Z výslechu svědků jsme pojali podezření,
že se pan Hatcher a Danielle toho večera pohádali.
Několik sousedů si stěžovalo správě domu na hlasitou hádku z jejich bytu.
Podle nás byla ta hádka důvod,
proč ji Jamel zastřelil.
I PŘES ZJIŠTĚNÍ DETEKTIVA COOKA
PROKURATURA ROZHODLA, ŽE TO K USVĚDČENÍ Z VRAŽDY NESTAČÍ
Bylo to frustrující, když nám řekli, že to nestačí.
Chtěli jsme ho obvinit z vraždy, protože jsme se dozvěděli,
že Danielle v minulosti fyzicky týral.
Kopnul ji.
Ponižoval ji.
Shazoval ji a choval se k ní majetnicky.
Z toho jsme usoudili,
že byl vůči matce svého dítěte bezohledný.
Nejspíš mu na ní vůbec nezáleželo tak, jak všem vykládal.
NAKONEC HATCHER PO DVOU LETECH ŘEKL,
ŽE DANIELLE ZASTŘELIL,
A PŘIZNAL SE K NEÚMYSLNÉMU ZABITÍ
Moje poslední slova určená jemu byla: „Proklínám tě.
Za to, co jsi naší rodině vzal.
Doufám, že tě bude Danielle až do smrti strašit,
protože tě milovala celým svým srdcem
a bezpodmínečně.
Doufám, že takovou lásku už nenajdeš.“
NĚKOLIK TÝDNŮ PŘED SVOU SMRTÍ SE DANIELLE SVĚŘILA SVÉ TETĚ,
ŽE MAJÍ S HATCHEREM PROBLÉMY
Ten den mi volala,
kdy zemřela.
Zeptala se:
„Teto, přejde mě někdy ten hrozný strach o dítě?“
Tak říkám: „Ne, zlato, nepřejde.“
Žila s násilníkem.
A já měla ohromnou radost,
že konečně otevřela oči.
Že od něj odejde.
Když jsem zavěsila, měla jsem radost.
Ale neměla jsem ji mít.
Měla jsem jít za ní.
Odvézt ji pryč.
Když Danielle zabil,
utekl
a schoval se.
Malou tam nechal.
FOTOGRAFIE Z MÍSTA ČINU
Vlastní dítě.
Neobtěžoval se ani anonymně zavolat na policii nebo naší rodině.
Nic.
Takže tam moje sestra a synovec museli jít a objevit ji.
Našli tam malou brečet a mrtvou Danielle.
Proč?
Protože je to zbabělec a nedokázal někam anonymně zavolat?
Chci lidem ukázat, že lze dojít vykoupení.
Změnilo mi to spoustu věcí v životě.
Tak jsem začal číst knížky
o kognitivně behaviorální terapii a podobně.
Mohl jsem se stát vůdcem, kterým jsem byl odjakživa.
A prostřednictvím projektu Danielle
pomáhám lidem měnit styl uvažování.
Musím toho využít
a oslovit co nejvíc lidí.
Musím to co nejvíc rozjet, protože s každým dalším člověkem
oslavuju Danielle.
Udržuju ji tím naživu.
Tím, že se lidem věnuju a jdu jim příkladem,
se zároveň posouvám i já.
Nevěřím mu ani slovo.
Netušila jsem, že pořádá kurzy pojmenované po Danielle.
Přijde mi, že jen zneužívá její jméno k osobnímu prospěchu.
Ráda bych věřila, že se každý dokáže změnit,
ale jemu se dostalo zadarmo od státu vzdělání,
jak zmanipulovat systém.
Vůbec se mi nelíbí, že by ho měli předčasně propustit
na základě přímluvy mé rodiny.
Podle mě je jen zneužívá
a nějak s nimi manipuluje.
Naši věří, že je to důležité pro zotavení.
Je to jejich volba.
A moje sestra udělá cokoli, aby chránila Chyanne
a dala jí, co potřebuje.
PO ZAJIŠTĚNÍ PODPORY NĚKOLIKA ČLENŮ DANIELLINY RODINY
JE HATCHEROVO PODMÍNĚNÉ PROPUŠTĚNÍ V ZÁVĚREČNÉ FÁZI
Řeknu vám, jak to teď s Jamelem mám.
Před 18 lety bych si ho nejradši našla
a vlastníma rukama ho zabila.
Jediné, co mi v tom zabránilo,
jsou mé děti a Chyanne.
Nemůžu radit, jak se s tím vyrovnat.
Každý se s tím vyrovnává jinak rychle
a vlastním způsobem.
Ale potřebovala jsem se oprostit od zášti, co jsem k němu chovala.
Říkala jsem si, že je čas
upustit od představy,
že toužím po pomstě
a chci ho nenávidět.
A že musím podpořit Chyanne.
Chtěla se s tím člověkem seznámit,
když teď ví, že je její otec.
Tak jsem se s tím musela...
vyrovnat.
Vím, že si každý člověk bude můj příběh
vykládat po svém.
Někdo dobře, někdo špatně. Ale hlavní je,
že budu skvělý otec a taky skvělý manžel.
A budu pomocí projektu Danielle pomáhat.
Víc dělat nemůžu.
PĚT MĚSÍCŮ PO ÚVODNÍM ROZHOVORU
NEBYLA HATCHEROVA ŽÁDOST O PROPUŠTĚNÍ STÁLE SCHVÁLENA
HATCHER ALE SOUHLASIL, ŽE NÁM ZODPOVÍ DALŠÍ OTÁZKY
Co se týče propuštění, pořád čekáme na prokuraturu.
Je to frustrující, protože mi přijde, že jsem udělal, co šlo,
abych dokázal, že jsem na propuštění připravený.
Při vyšetřování jsme zjistili,
že pan Hatcher Danielle v minulosti fyzicky týral.
Pojali jsme podezření, že se pan Hatcher a Danielle toho večera pohádali.
A proto ji Jamel zastřelil.
Různými způsoby se nám snažil bránit ve vyšetřování.
Tvrdil, že nejenom byl v domě slečny Harper,
ale že s ní dokonce měl toho večera sex.
To nám o panu Hatcherovi hodně prozradilo.
Tak jo.
Když se nad tím zamyslíte,
nevypadalo to zrovna nejlíp.
Neříkal jsem Danielle nic hezkého.
Nikdy jsem ji nebil,
ale je možné, že jsem ji při hádce popadnul,
držel ji na posteli nebo s ní zuřivě třásl.
Ale nenechte se mýlit, její smrt byla rozhodně nehoda.
Nikdy bych ji úmyslně nezabil.
A co se týče těch lží,
den po Daniellině smrti
jsem byl sjetej PCP, takže si první výslech ani nepamatuju.
Vůbec si nevzpomínám, že bych toho večera spal s LaTanyou.
Jestli k něčemu takovému došlo...
je to hrozný.
Je to strašný. Jak jsem říkal, byl jsem sjetej.
Vím, že jsem pak udělal dost hrozných věcí.
Snažil jsem se to ututlat.
Ale nechtěl jsem jít do vězení na doživotí nebo dostat trest smrti.
Proto jsem tajil pravdu.
Udělal jsem to ze strachu.
Staral se jen o sebe.
Když Danielle zabil,
utekl
a schoval se.
Malou tam nechal.
Vlastní dítě.
Neobtěžoval se ani anonymně zavolat.
Nic.
Takže tam moje sestra a synovec museli jít a objevit ji.
Vůbec se mi nelíbí, že by ho měli předčasně propustit
na základě přímluvy mé rodiny.
Podle mě je jen zneužívá.
Dostalo se mu zadarmo od státu vzdělání,
jak zmanipulovat systém.
Docela Moniku chápu.
Takhle zpětně vím, že to byla chyba.
Mohl jsem to anonymně nahlásit.
Ale to bylo to poslední, na co jsem tehdy myslel.
Bylo mi 19.
Byl jsem sobec.
A sebestředný.
Spoustu z těch věcí jsem dělal jen proto,
abych si zachránil vlastní kůži.
A teď musím zasvětit svůj život tomu, abych to napravil.
A co se týče zneužívání rodiny, aby mě propustili předčasně...
Mě osobně...
by ani nenapadlo...
Jde o to, že jsem otec, co miluje svou dceru. Jasné?
Z Moniky pořád mluví bolest a pochybnosti.
Vůbec se jí nedivím.
A ano, mám za sebou dost špatnou minulost.
Ale odteď se musím posouvat jen dopředu.
A s Melanie, mou dcerou a podporou Jenkinsových
udělám všechno, co jsem slíbil.
A budu dokolečka dokazovat světu, že jsem takový, jak říkám.
A že jsem se skutečně změnil.
POKUD VY NEBO NĚKDO Z VAŠEHO OKOLÍ ZAŽÍVÁ DOMÁCÍ NÁSILÍ,
NAVŠTIVTE WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Jako první mě napadlo:
„Hned by se mi žilo líp,
kdybych ji zabil a zbavil se jí.“
Mohla jsem se ho pokusit zastavit.
Mohla jsem přivolat pomoc.
Jednou jedinkrát jsem ho bodnul.
Pouhý zlomek vteřiny může ovlivnit zbytek vašeho života.
Jak se omluvit za to,
že jste někoho připravili o milovanou osobu?
Šel k nám domů, aby nás všechny zabil.
Sakra. Teď to bude zlý.
Řekl mi: „Brácho, slyším v hlavě hlasy.“
Vyrazil jsem zabít všechny hajzly, co by se mi dostali pod ruku.
Litoval jsem, že jsem to nedokončil.
Říkají, že jsme zrůdy.
Ale nepřemýšlí, co nás k tomu vedlo.
Nelituju, že je mrtvá.
Lituju jen toho, že to já mám na rukou její krev.
Překlad titulků: Michael Novotný