Na Dan zahvalnosti 1999. godine učinio sam nešto uistinu bešćutno
nekome tko to nije zaslužio.
Dozvolio sam da mi se ljutnja pretvori u bijes.
OTVORENO
Ali više nisam takav.
OSUĐENI UBOJICE U SAD-U OBIČNO ODSLUŽE 60 % KAZNE U ZATVORU
ZATVORENICI MORAJU POKAZATI KAJANJE I PROMJENU
DA BI IM SE RAZMOTRILO UVJETNO PUŠTANJE
OVO JE PRIČA ZATVORENIKA 31472
Već gotovo 24 godine proživljavam tu večer.
Stvarno ne znam što me potaknulo na to,
ali mislim da bi me trebali osloboditi.
Nisam ni blizu toliko nasilan kao prije.
Mislim da svi možemo biti opasni.
Ljudi govore: „Čudovište si.”
Ne tvrdim da sam nevin.
Upravo sam hladnokrvno ubio nekoga.
JA SAM UBOJICA
DA SU SE STVARI DRUGAČIJE ODVILE...
Kao dijete pitala sam se kakav bi mi bio život
da mi je tata tu.
I koliko bi sve bilo drukčije.
Skloni tu kameru. Hej!
On bi bio osoba koju bih mogla nazvati bez obzira na sve
i koja bi bila uz mene.
Da je moj tata živ, bili bismo najbolji prijatelji.
Nema izgovora za to što je Michael Highley učinio.
Bilo da je razlog droga, psihička bolest ili kombinacija toga,
nema izgovora za ubojstvo mog oca.
SAVEZNI ZATVOR U MONTANI
Otkako sam u zatvoru gotovo jednu četvrtinu stoljeća,
morao sam mnogo razmišljati o sebi.
OBITELJ - SLOBODA - KULTURA
I dalje ne razumijem zašto sam tako reagirao.
Stavit ću vam mikrofon.
GODINE 2000. SUD U MONTANI OSUDIO JE HIGHLEYJA NA 60 GODINA U ZATVORU
JER JE NOŽEM IZBO I USMRTIO 33-GODIŠNJEG PAULA HARRISA
Prisjećanje na taj dan i dalje mi budi zeznute osjećaje.
Nisam to namjeravao učiniti.
Život mi je trebao biti mnogo bolji.
Odrastao sam u južnom predgrađu Chicaga.
Živio sam s majkom, bakom, djedom
i nekoliko braće i sestara.
O ocu sam znao samo to da je bio u marincima,
a jedino je pravo sjećanje
dok ga promatram kako odlazi u svom vozilu.
Počeo sam piti u dobi od sedam ili osam godina.
Jedan od mojih tadašnjih prijatelja bio je član neke lokalne bande.
On i njegovi prijatelji stalno su dolazili
s 12 limenki piva i s viskijem.
I...
do svog devetog rođendana rekao bih da sam već bio pravi alkoholičar.
Kad sam bio pijan, to mi je pomagalo prikriti zbunjenost
i bijes koji sam osjećao.
Pomagalo mi je i skriti
neke intimne detalje o sebi o kojima nisam htio razmišljati.
KAO DIJETE U CHICAGU HIGHLEY SE POČEO DRUŽITI S LOKALNIM ULIČNIM BANDAMA
Bio je to način da se pokušam uklopiti
i osigurati da imam ljude koje mogu zvati prijateljima.
Definitivno sam bio okružen nasiljem.
Imao sam naglu narav i bio sam jako gnjevan.
Kad bih se naljutio na nekoga, pokušao bih ga prebiti.
Udarao bih ljude rukama, nogama i glavom o glavu.
Tako se dokazivalo da si dio ekipe.
GODINE 1985. HIGHLEYJEVA SE MAJKA PONOVNO UDALA
TE SU SE PRESELILI U MISSOULU U MONTANI
Nakon preseljenja u Montanu
trebao sam raditi za očuha,
ali mi nije plaćao.
Stoga sam se odlučio osvetiti krađom nekih puški.
Poznavao sam ljude koji su ih htjeli kupiti u zamjenu za novac i drogu.
No neke osobe s kojima sam poslovao
predale su neke lovačke puške policiji.
Tad su me uhitili.
To je bio početak mog...
Mog zatvorskog života.
U DOBI IZMEĐU 15 I 29 GODINA HIGHLEY JE VIŠE PUTA UHIĆEN
ZBOG ZLOUPORABE DROGE, POSJEDOVANJA ORUŽJA I KRŠENJA UVJETNE
Zatvor mi nije bio poučno iskustvo kako su se nadali.
I čak i tijekom boravka u zatvoru
stalno sam bio pijan.
GODINE 1999. 29-GODIŠNJI HIGHLEY UVJETNO JE PUŠTEN
NEKI OD UVJETA BILI SU ZABRANA ALKOHOLA I ODLASKA U BAROVE
Nakon izlaska iz zatvora
svoje probleme i osjećaje zakopao sam dovoljno duboko
da se ne moram nositi s njima,
a glavna mi je briga bila gdje ću kupiti sljedeće pivo.
I gdje ću nabaviti drogu.
Smatrao sam da mi nitko to ne može zabraniti.
Nastavio sam piti i drogirati se.
Nažalost, to nije bilo dobro ponašanje.
Zbog toga sam samo postao još nagliji.
ČETIRI MJESECA NAKON IZLASKA IZ ZATVORA HIGHLEY JE NASTAVIO PITI
I REDOVITO JE POSJEĆIVAO BAROVE U MISSOULI
Večer uoči Dana zahvalnosti 1999. g. biciklom sam otišao do lokalnog bara.
Unio sam ga u bar i ostavio ga u kutu.
G. Harris, stari poznanik, rekao mi je da će rado pripaziti na bicikl.
Ja sam mu rekao da ću biti za biljarskim stolom
i tako je krenula ta kobna večer.
Jedan od konobara prišao mi je i optužio me
da sam jedna od osoba
za koje smatra da su bile iza šanka nekoliko večeri prije
te da su uzele novac
iz posude u koju stavljaju napojnice.
Bijes u meni brzo je rastao.
Ako me želiš optužiti za nešto, budi siguran da sam odgovoran.
Moj bijes nije bio izvan kontrole, ali nisam bio daleko od toga.
Nisam siguran koliko je vremena prošlo,
ali konobar je došao i rekao mi:
„Oprosti, krivac je priznao da je uzeo novac.”
OTVORENO
No ja sam i dalje razmišljao o tome kako me optužio za nešto što nisam učinio.
Nastavio sam piti.
Razmišljao sam o tome.
A kad sam bacio pogled, primijetio sam da mi je bicikl nestao.
Bijes u meni počeo je ključati.
Pitao sam g. Harrisa: „Gdje mi je bicikl?”
I udario sam ga po ramenu.
Okrenuo se, pogledao me i rekao mi:
„Ne bih ti rekao ni da znam gdje je.”
I...
to je bilo to.
Više nisam bio ljut, već sam bio u potpunosti bijesan.
Sjećam se da je konobar uzviknuo: „Radite to vani.”
Sjećam se da je g. Harris izašao iz bara
i prelazio ulicu.
Čim mi se dovoljno približio, ubo sam ga tri puta.
HIGHLEY JE ODMAH POBJEGAO
DOK SU BOLNIČARI STIGLI, PAUL HARRIS VEĆ JE BIO MRTAV
I dalje ne razumijem što me potaknulo na to.
Ne mogu ni nagađati što mi se motalo po glavi.
SLJEDEĆE JUTRO HIGHLEY JE UHIĆEN I OPTUŽEN ZA UBOJSTVO S PREDUMIŠLJAJEM
Michael je cijeli život imao istu naviku.
Naljutio bi se, učinio nešto
i ne bi razmišljao o tome dok to ne učini.
Nisam to mogla shvatiti.
Ja sam Carol, majka Michaela Highleyja.
Kad je Michael bio mlađi, stalno je pio.
I drogirao se.
Ali ja nisam znala da to radi jer to nije radio ovdje.
Došla bih kući, a on bi došao kući na večeru
pa bi onda pitao može li ići van s prijateljima.
No zapravo je odlazio dileru.
Kad bi upao u probleme, uvijek bi imao nagon borbe ili bijega.
Jednom ga je neki diler progonio do kuće.
Vjerojatno ga je progonio jer mu je dugovao novac.
Uzeo je sestrinu pušku kalibra 22.
Gurnuo ju je kroz prozor i ustrijelio ga.
DILER JE PREŽIVIO, NO HIGHLEY JE OPTUŽEN JER GA JE USTRIJELIO
HIGHLEY JE POŠTEĐEN ZATVORA
KAD JE 1985. CAROL PRESELILA OBITELJ IZ CHICAGA U MONTANU
Mislila sam da će se, ako ga maknem iz tog okruženja,
situacija promijeniti.
No činilo se da bez obzira na to što mi govorimo i činimo,
on to nikako nije shvaćao.
Ušlo bi mu na jedno uho i izašlo na drugo.
No što se tiče problema s bijesom,
vodila sam ga liječnicima da shvatim zašto tako burno reagira.
Svi su to pokušali dijagnosticirati, no nitko nije znao što se događa.
Zato sam uvijek govorila Michaelu:
„Razmisli prije nego što nešto učiniš. Okreni se i idi.”
Ali on nije slušao.
Zato se i dogodio taj posljednji incident s nožem.
UBRZO NAKON ŠTO JE PAUL HARRIS IZBODEN,
POLICIJA JE STIGLA U CAROLINU KUĆU KAKO BI UHITILA HIGHLEYJA
Kad sam saznala da je osoba koju je Michael izbo umrla,
pomislila sam: „Ovaj ga put ne mogu izvući.”
Ne znam zašto je bio tako bijesan.
Mislim da nikad nije naučio prvo razmisliti o nečemu
i o posljedicama prije nego što nešto učini.
HIGHLEY JE PRIZNAO KRIVNJU ZA UBOJSTVO PAULA HARRISA
DANA 10. KOLOVOZA 2000. DOŠAO JE U SUDNICU NA IZRICANJE KAZNE
Takvi su slučajevi uvijek tragični.
Trebali su riješiti tu situaciju na neki drukčiji način.
No dogodilo se to i netko je umro.
Ja sam John W. Larson, okružni sudac u Montani.
Ja sam bio sudac na slučaju Michaela Highleyja.
HIGHLEY SE PRED SUCEM LARSONOM POJAVIO
NEKOLIKO PUTA U ŠEST GODINA PRIJE TOG SUĐENJA
USPRKOS PRIJAŠNJIM OPTUŽBAMA ZA KRAĐU, POSJEDOVANJE ORUŽJA
I OPETOVANO KRŠENJE UVJETNE, HIGHLEY JE IZBJEGAO POVRATAK U ZATVOR
JEDNAKOST
Zatvor je posljednja opcija.
Moramo im dati priliku da si promijene život.
Neće te baciti u zatvor za svaki prekršaj.
No Highley je dobio mnogo prilika, a ne može ih dobivati zauvijek.
G. Highley imao je dovoljno prilika za promjenu,
ali je imao nasilnu stranu.
Na kraju je ipak netko nasmrt izboden.
Kad dođe do takvog nasilja,
moramo osigurati da su svi drugi zaštićeni.
PRAVDA
DESETOG KOLOVOZA 2000. GODINE
SUDAC LARSON OSUDIO JE HIGHLEYJA NA 60 GODINA ZATVORA ZBOG UBOJSTVA
Kazna u Highleyjevu slučaju odgovara zločinu.
Dovoljno je kažnjen, ali kazna nije ekstremna.
Sadrži odredbu za rehabilitaciju.
SLOBODA - JEDNAKOST - PRAVDA
U KAZNU JE DODANA ODREDBA
O UVJETNOM PUŠTANJU NAKON ODSLUŽENIH 15 GODINA
No prije mogućnosti uvjetne mora završiti programe rehabilitacije
vezane za ovisnost i mentalno zdravlje.
Highley treba iskoristiti svoju kaznu
i iskoristiti te prilike za promjenu.
HIGHLEY JE U ZATVORU VEĆ 24 GODINE
Prvih nekoliko godina u zatvoru bilo mi je teško.
Psihički sam se isključio.
Nisam htio razmišljati o tome zašto sam ovdje.
I to je praktički sve što sam radio prvih nekoliko godina.
No došao sam do točke
gdje sam pokušavao unijeti promjene u svoj život.
Slušao sam gej osobe
koje objašnjavaju kako je situacija u svijetu sad drukčija
i kako su stvari sad prihvaćenije.
Pa sam 2016. godine objavio da sam transrodna osoba.
I što se tiče psihičkog stanja, nikad nisam požalio.
To mi je pomoglo da napredujem u odnosu na stanje 1999. godine.
OSAMNAEST GODINA NAKON OPTUŽBE ZA UBOJSTVO PAULA HARRISA
HIGHLEY JE ZAPOČELA POSTUPAK TRANZICIJE
SADA SE SLUŽI ZAMJENICAMA ONA/NJU
I PROMIJENILA JE IME U EZDETH
Trebala sam to davno prihvatiti.
No netko je morao umrijeti
i morali su me poslati u zatvor gotovo do kraja života
da bih shvatila da to kako sam dosad živjela
nije život kakav želim.
I morala sam razmisliti o svemu što sam ikad učinila u životu.
To mi je pomoglo...
da shvatim da se nisam trebala sramiti onoga tko sam.
Počela sam nositi žensku odjeću kad sam bila još jako mala.
U to nas je vrijeme otac napustio.
Jako sam se trudila potisnuti to
jer...
društvo prije nije smatralo transrodne osobe
društveno prihvatljivima.
Nekoliko su me puta uhvatili u ženskom donjem rublju
dok sam bila u višim razredima osnovne.
U muškoj su me svlačionici uhvatili u ženskom donjem rublju
s hlačicama oko gležnjeva...
Rugali su mi se, ismijavali me...
Da, bilo je traumatično.
Pokušavala sam se uklopiti u muški svijet,
a u sebi sam se osjećala drukčije.
Nisam to dobro obradila.
Nosila sam se s time tako što sam stalno pila.
Pokušavala sam si pomoći da ne moram razmišljati o tome.
Opijala sam se da bih se lakše nosila
s time što sam se loše osjećala.
Nastavila sam piti i drogirati se
i bila sam jako nasilna.
No otkako sam se autala kao transrodna osoba, nikad nisam bila sretnija.
GODINE 2011. HIGHLEY JE PRVI PUT STEKLA PRAVO NA UVJETNU
OTAD JE ODBIJENA ŠEST PUTA
RANČ SAVEZNOG ZATVORA U MONTANI
Pokušavam dobiti uvjetno puštanje
jer moja žeđ za rehabilitacijom nikad nije bila
toliko izražena
kao od trenutka kad sam prihvatila da sam to što jesam.
Sad se zovem Ezdeth Antinua Highley.
Možete me voljeti ili ne.
Ja moram živjeti sa sobom, a ne vi.
SAVEZNI ZATVOR U MONTANI
GODINE 2022. POLICIJA JE OBAVIJESTILA OBITELJ PAULA HARRISA
O TOME DA JE HIGHLEY PROMIJENILA IME
NO NIJE IM ODMAH REKLA DA JE TO DIO NJEZINE TRANZICIJE
Primili smo obavijest
da Michael Highley želi promijeniti ime.
Rekli su nam koje novo ime želi.
Gospođa na telefonu slovkala mi je to ime.
E-Z-D-E-T-H.
Rekla sam: „Easy Death?”
Bila sam u šoku.
SESTRA PAULA HARRISA
To je pljuska u lice obitelji žrtve ako izgleda kao da se zove „laka smrt”.
Kad su nam poslije rekli
da Highley želi odraditi tranziciju, koliko je god moguće u zatvoru...
Ne znam.
Nije lako prihvatiti i shvatiti to.
Sigurna sam da se i on
tako osjeća.
LESLIE I NJEZINA OBITELJ I DALJE UPOTREBLJAVAJU IME I ZAMJENICE
KOJE JE HIGHLEY UPOTREBLJAVALA KAD JE UBILA PAULA
Paul je bio urnebesan kao dijete. Mali šaljivdžija.
Uvijek smo ga morali motriti
da ne upadnemo u nevolje i ne sudjelujemo u smicalicama.
Bio je zabavan.
Dobar brat.
Krajem 90-ih Paul je živio u Missouli.
Godine 1997. upoznao je svoju djevojku Tracy.
Poslije su dobili blizanke.
Rođene su 1999. godine.
Jako se veselio tome što će biti tata.
Mislim da je žalosno
što je morao umrijeti i nije imao priliku biti tata.
Nisam sigurna zašto je Highley smatrao da mora izbosti mog brata.
Na kraju su se posvađali zbog bicikla.
Paul je rekao prijatelju: „Stavi ga u kamionet.
Bit će smiješno kad dođe i kaže: 'Gdje mi je bicikl?'”
Bila je to samo šala koja je pošla po zlu.
Mislim da su to ozbiljni problemi s bijesom
ako želiš izbosti nekoga
zbog bicikla koji nije ni ukraden.
Highley je više puta tražio uvjetno puštanje.
No ako oduzmeš nekome život,
smatram da bi do kraja života trebao biti u zatvoru.
Posljednje sam saslušanje pratila putem videopoziva.
Highley je rekao da se osjeća kao žena
i da je to možda uzrok ljutnje i bijesa koje osjeća.
Teško je reći što mislim o tome.
Suosjećam s ljudima koji se tako osjećaju.
Ali on je nekoga nasilno ubio.
To neće nestati ako promijeni ime.
SAVEZNO SVEUČILIŠTE MONTANA
Na Ezdethino ponašanje utječe više od samog rodnog identiteta.
Mislim da nam to daje kontekst za to što je proživjela
i za to s čime se borila.
No većina ljudi s problemima s rodnim identitetom
ne počini ubojstvo.
Ja sam Laura Kirsch.
Ja sam forenzička psihologinja u Montani.
Prvenstveno se bavim procjenom optuženika
za potrebe pravosudnog sustava u Montani.
LAURA KIRSCH PREGLEDALA JE SLUČAJ I DETALJE O EZDETHINU ŽIVOTU
PRIJE NEGO ŠTO SU JE ZATVORILI
Vrlo je teško raščlaniti ljudsko ponašanje.
Zašto itko išta radi rezultat je interakcije mnogo stavki
koje osoba osjeća u sebi, a opažaju se izvana kao dio situacije.
Mislim da su veliki utjecaj na njezino ponašanje tada
imali bijes, drogiranje
i antisocijalne crte osobnosti.
Je li za nešto od toga odgovoran njezin rodni identitet? Vjerojatno.
Ali da izravno povežemo njezin rodni identitet i ubojstvo,
to bi bilo nemoguće.
Prema informacijama koje sam pročitala
čini se da je u djetinjstvu bila antisocijalna osoba i delinkvent.
Kad imamo osobu koja odmalena nema
veliki kapacitet za regulaciju emocija
i odgojena je u okruženju u kojem ne dobiva dodatnu pomoć
koja im je potrebna,
to bi moglo dovesti do korištenja nasilja
kao sredstva za rješavanje problema ili načina za vlastito izražavanje.
No mislim da to nije izgovor ni opravdanje za njezino ponašanje.
Otkako sam se autala kao transrodna osoba, nikad nisam bila sretnija.
Nikad se prije toga nisam osjećala tako dobro u svom tijelu.
Ono zbog čega sam odlučila suočiti se sa svojim problemom
bilo je sjećanje na radost
i slobodu koju sam osjećala
kad god sam bila u podrumu u haljini i cipelama s visokim petama.
Tad sam odlučila da me više nije briga što ljudi misle.
No netko je morao umrijeti
i morali su me poslati u zatvor gotovo do kraja života
da bih shvatila da to kako sam dosad živjela
nije život kakav želim.
Moj život treba biti mnogo bolji.
Jedna je karakteristika
koja odgovara antisocijalnoj osobnosti
usredotočenost na samog sebe, samodopadnost.
Smatram to jako upečatljivim što je usredotočena samo na sebe.
Dakle, moguće je
da na njezino ponašanje utječu te antisocijalne osobine.
Mislim da je upečatljivo koliko je usredotočena na sebe
te kako malo govori o žrtvi i njegovoj obitelji.
Ako Ezdeth želi povećati vjerojatnost da će biti uvjetno puštena u budućnosti,
mora pokazati iskreno kajanje za svoja djela.
Dio njezina puta treba biti
stvarno razmišljanje o utjecaju njezina ponašanja na obitelj žrtve,
na njegove mlade kćeri
koje su se suočile s mnogo prepreka u životu bez oca.
Iz onoga što sam vidjela i čula nije sasvim jasno
da ona prihvaća i shvaća
da je igrala veliku ulogu u njihovom teškom djetinjstvu.
Imam neke fotografije svog brata Paula Harrisa.
Moja nećakinja Madison nikad nije vidjela neke od njih.
Kad je Paul umro,
nismo znali što će biti s djevojkama.
Bila sam samohrana majka petogodišnjeg djeteta, nisam znala
mogu li preuzeti još dvije bebe i odjednom imati troje djece
i biti samohrana majka.
Sad mislim da sam se trebala snaći.
NAKON PAULOVE SMRTI NJEGOVA SE DJEVOJKA MUČILA
SOCIJALNA SLUŽBA PREUZELA JE NJIHOVE DVIJE KĆERI
DOK ČLANOVI OBITELJI NE BUDU SPREMNI PRUŽITI PODRŠKU
Mislim da je ovo prva vaša fotka koju sam vidjela.
Kako ste sitne. Ne znam koja je koja. Znaš li ti?
Ovo je Brianna jer ima tamnu kosu.
Nakon tatine smrti mama je često bila odsutna,
a sestra blizanka i ja živjele smo po domovima za djecu.
Zbog čina Michaela Highleyja
kao dijete sam bila okružena drogom, zlostavljanjem i zanemarivanjem.
KĆI PAULA HARRISA
Sjećam se da sam stalno razmišljala da bih dala sve da imam običnu obitelj.
Ljuta sam što nismo imali tu mogućnost
zbog tuđeg odabira.
Da je bio živ, smatram
da bi sve bilo drukčije.
Ali zahvalna sam na obitelji koju imamo
i na tome što su svi priskočili u pomoć
jer...
S obzirom na sve što smo proživjele kao djeca,
mislim da nam dobro ide.
Nije mi važno je li se Michael Highley promijenio ili ne.
Ni ima li psihičku bolest ili problem s drogom.
Mislim da nema izgovora za ubojstvo mog oca.
MADDIE JE IZREKLA SVOJE MIŠLJENJE NA NEKIM SASLUŠANJIMA ZA UVJETNO PUŠTANJE
Nisam imala puno vremena.
Pitali su me: „Zašto misliš da ne bi trebao biti pušten prije?”
Rekla sam: „Zato što nam je oduzeo oca.”
Mislim da bi trebao odslužiti kaznu koju je dobio za ubojstvo.
Na svim budućim saslušanjima
svjedočit ću da Michael Highley ne bi trebao biti pušten prije.
SJEVERNA DAKOTA
Osjećaj je užasan.
Kad te netko nazove i kaže ti da ti je sin mrtav.
Sve se majke boje da će izgubiti djecu.
No oprostila sam Highleyju.
MAJKA PAULA HARRISA
Ne možeš biti zlopamtilo
jer to više škodi tebi nego drugima.
Ja sam Cheryl, majka Paula Harrisa.
Uvijek se pitam: „Što da Paul nije pomaknuo njegov bicikl?
Bi li još bio živ?”
Da nije bilo te sitnice.
Postoje svi ti parametri
uz pomoć kojih možemo pokušati shvatiti što se dogodilo.
No vjerujte mi, uzela sam u obzir mnogo toga
i ništa nije pomoglo.
Ništa što ja kažem ili učinim ne može mi vratiti sina.
Ništa.
Stoga sam odlučila da ću mu oprostiti.
I htjela sam mu barem dati priliku da se promijeni.
NA IZRICANJU KAZNE CHERYL JE ZATRAŽILA
PRILIKU DA GOVORI U EZDETHINO IME
Tražila sam smanjenu kaznu za Michaela.
Nisam ga htjela kazniti i samo ga zatvoriti do kraja života.
Pitala sam hoće li dobiti kakvu obuku.
Pokušavala sam otkriti neku prednost njegova boravka u zatvoru,
neke različite tečajeve...
nešto što bi mu pomoglo.
Drago mi je što se Michael Highley mijenja.
Mislim da uči na teži način.
Prihvaća da je transrodna osoba
i mislim da mu je teško
što je u zatvoru, a istodobno pokušava otkriti promjene i odgovore.
Nadam se da će izaći iz zatvora
i živjeti život kakav svi zaslužuju.
Želim mu sve najbolje,
ali i on se mora potruditi za to.
SAVEZNI ZATVOR U MONTANI
Sve što sam učinila u posljednjih 13 godina
učinila sam kako bih postala bolja, no to još nije gotovo.
Nisam smjela učiniti svoju žrtvu žrtvom.
Uvijek razmišljam o njegovoj majci i njegovim kćerima
i definitivno mi mnogo znači to što mi je ona oprostila.
Samo bi snažna žena mogla reći takvo što.
ČETIRI MJESECA NAKON PRVOG RAZGOVORA
EZDETH HIGHLEY PRISTALA JE ODGOVORITI NA JOŠ PITANJA
Prihvaćanje toga što sam učinila
na Dan zahvalnosti 1999. g. traje već jako dugo.
No više nisam takva osoba.
NISKA SIGURNOST
Tranzicija mi je pomogla da ostanem usredotočena na rehabilitaciju
jer mi daje nešto čemu težiti.
Jako sam blizu toga da postanem osoba kakva sam oduvijek htjela biti.
Ja sam žena zarobljena u tijelu muškarca.
Ja nisam Michael Highley.
Ja sam Ezdeth.
Highley je više puta tražio uvjetno puštanje.
No ako oduzmeš nekome život,
smatram da bi do kraja života trebao biti u zatvoru.
Kad su nam rekli u što želi promijeniti ime,
zamolila sam gospođu da mi to slovka.
E-Z-D-E-T-H.
„Easy Death?”
Bila sam u šoku.
To je pljuska u lice obitelji žrtve ako izgleda kao da se zove „laka smrt”.
Žao mi je što ona to tako vidi.
I stvarno se nadam da će biti dovoljno otvorena
da mi pruži priliku da dokažem
da to nije zamišljeno kao pljuska u lice nikome iz obitelji.
Ime sam smislila
vidjevši izmišljeni lik u jednoj igri
koji je...
imao kvalitete koje želim.
Ona je uvijek pokušavala riješiti sve razgovorom.
Uvijek je pokušavala naći ravnotežu.
To ne bi trebalo imati nikakvo značenje
nikome osim meni.
U svemu što sam pročitala i vidjela o Ezdeth čini se
da ima nekoliko antisocijalnih osobina.
Jedna je karakteristika
koja odgovara antisocijalnoj osobnosti
usredotočenost na samog sebe, samodopadnost.
Mislim da je upečatljivo
kako malo govori o žrtvi i njegovoj obitelji.
Iz onoga što sam vidjela i čula nije sasvim jasno
da ona prihvaća i shvaća
da je igrala veliku ulogu u njihovom teškom djetinjstvu.
Kako nekome reći da ti je žao
što si im oduzeo voljenu osobu?
Kako reći da ti je žao?
Možda to trebam učiniti,
naučiti neke otmjene riječi koje će ljudi prihvatiti.
Žao mi je što su morale odrasti bez oca.
No meni su djela važnija od riječi.
Prije 25 godina bila sam pijana ovisnica i budala.
Sve se vrtjelo oko mene.
Više nisam takva.
Moja djela moraju dokazati
da sam nešto naučila i da se pokušavam promijeniti.
Voljela bih da obitelj žrtve
pronađe mir u toj gadosti koju sam prouzročila.
Želim da nekoliko preostalih članova moje obitelji
pronađe mir u ovoj usranoj situaciji.
A nitko ga drugi neće naći prije mene.
A ja dajem sve od sebe.
To želim pokazati svojim djelima.
Prijevod titlova: Matej Ivanković