Az 1999-es hálaadás estéjén órási ostobaságot tettem valakivel,
aki nem érdemelte meg.
Hagytam, hogy a dühöm agresszióba torkolljon.
NYITVA
De mostanra más ember lettem.
AZ USA-BAN AZ ELÍTÉLT GYILKOSOK A BÜNTETÉSÜK KB. 60%-ÁT TÖLTIK BÖRTÖNBEN
CSAK AKKOR VESZIK FONTOLÓRA FELTÉTELES SZABADLÁBRA HELYEZÉSÜKET
HA MEGBÁNÁST MUTATNAK
EZ A 31472-ES SZÁMÚ ELÍTÉLT TÖRTÉNETE
Majdnem 24 éve kell folyton újraélnem azt az estét.
Nem tudom, hogy pontosan mitől gőzöltem be,
de úgy gondolom, ki kellene engedniük.
Közel sem vagyok annyira erőszakos, mint régen.
Szerintem bárkiből lehet gyilkos.
Az emberek szörnyetegnek neveznek.
Nem állítom, hogy ártatlan vagyok.
Hidegvérrel megöltem egy embert.
GYILKOS VAGYOK
HA MÁSKÉPP LENNÉNEK A DOLGOK
Gyerekkoromban sokszor tűnődtem, milyen lenne az életem,
ha itt lenne az apám,
és hogy mennyire más lenne minden.
Vidd innen a kamerát! Hé!
Ő lenne az az ember, akit bármikor felhívhatnék,
akire számíthatnék.
Ha itt lenne az apám, legjobb barátok lennénk.
Nincs mentség arra, amit Michael Highley tett.
Ha drog váltotta ki, ha mentális betegség, vagy a kettő egyszerre,
akkor sincs mentsége arra, hogy megölte az apámat.
MONTANAI ÁLLAMI BÖRTÖN
Mivel már lassan negyed évszázada vagyok zárva,
rengeteg önvizsgálatot végeztem.
És még mindig nem értem, miért reagáltam úgy.
Ezt feltesszük.
A MONTANAI BÍRÓSÁG 2000-BEN 60 ÉV BÖRTÖNRE ÍTÉLTE HIGHLEY-T,
MIUTÁN HALÁLRA KÉSELTE A 33 ÉVES PAUL HARRIST
Még mindig rendkívül felkavar, ha arra a napra gondolok.
Nem így terveztem.
Sokkal jobb lenne az életem.
Chicago déli külvárosában nőttem fel.
Az anyámmal, a nagyanyámmal, a nagyapámmal,
és pár testvéremmel laktam együtt.
Csak annyit tudtam az apámról, hogy tengerészgyalogos volt.
Az az egyetlen emlékem róla,
ahogy ül az autójában, kitolat az udvarról, és elhajt.
Hét-nyolc éves koromban kezdtem inni.
Az egyik barátom tagja volt egy helyi bandának.
Ő és a haverjai mindig megjelentek
egy karton sörrel, pár üveg whiskey-vel.
És...
nagyjából kilencéves koromra egyértelműen alkoholista lettem.
Az ital segített némileg tompítani a zavartságot,
a bennem rejlő dühöt.
És segített elfedni...
azokat az intim problémákat, amikkel nem akartam szembenézni.
GYEREKKÉNT HIGHLEY KAPCSOLATBA KERÜLT A HELYI BANDÁKKAL
Ez is része volt annak, hogy be tudjak illeszkedni,
hogy legyenek olyanok, akiket barátaimnak hívhatok.
Rengeteg erőszakot láttam.
Eléggé forrófejű voltam, fortyogott bennem a düh.
Ha bepipultam valakire, szó nélkül nekiestem.
Ütöttem-vágtam, rugdostam,
lefejeltem a másikat.
Így bizonyítottam, hogy a bandához tartozom.
HIGHLEY ANYJA 1985-BEN ÚJRAHÁZASODOTT, ÉS A CSALÁD ELKÖLTÖZÖTT MONTANÁBA
Miután Montanába költöztünk,
a mostohaapámnak dolgoztam,
de nem fizetett.
Szóval úgy döntöttem, elveszem, ami jár, és ellopok pár puskát.
Ismertem egy-két embert, aki hajlandó volt pénzt vagy drogot adni értük.
De néhányan azok közül, akikkel üzleteltem,
beszolgáltatták a vadászpuskákat a rendőrségen.
Szóval letartóztattak.
És itt kezdődött...
a börtönbeli életem.
HIGHLEY-T TÖBBSZÖR IS BEBÖRTÖNÖZTÉK 15 ÉS 29 ÉVES KORA KÖZÖTT
DROGFOGYASZTÁS, TILTOTT FEGYVERBIRTOKLÁS ÉS PRÓBAIDŐS SZABÁLYOK MEGSÉRTÉSE MIATT
A börtön nem okozott olyan személyiségfejlődést, ami a célja lenne,
és még a rácsok mögött is ittam.
1999-BEN, 29 ÉVES KORÁBAN HIGHLEY-T FELTÉTELESEN SZABADLÁBRA HELYEZTÉK
NEM IHATOTT ALKOHOLT, ÉS NEM LÁTOGATHATOTT BÁROKAT
Miután kijöttem a börtönből,
olyan mélyre ástam el az érzelmi problémáimat,
hogy onnantól eszembe sem jutottak.
Csak az járt a fejemben, hogy hol vehetek egy tálca sört,
kitől veszem a következő pakk drogot.
Úgy voltam vele, ezt senki sem tilthatja meg nekem.
Szóval tovább ittam, tovább drogoztam.
Sajnos ez nem volt túl szerencsés hozzáállás.
Még indulatosabbá váltam.
NÉGY HÓNAPPAL AZUTÁN, HOGY KIENGEDTÉK, HIGHLEY MÁR ÚJRA IVOTT,
ÉS RENDSZERESEN JÁRT MISSOULAI BÁROKBA
Az 1999-es hálaadás előtti este biciklivel mentem el egy helyi kocsmába.
Bevittem a biciklit, és ott hagytam a sarokban.
Egy régi ismerősöm, Mr. Harris azt mondta,
hogy majd figyel rá.
Mondtam, hogy a biliárdasztalnál leszek,
és nagyjából így indult az a szörnyű este.
Az egyik csapos odajött hozzám, és megvádolt azzal,
több illető egyikeként,
hogy bementem a bárpult mögé egy vagy két nappal korábban,
és kivettem pénzt a borravalós üvegből.
Elég hamar felhúztam magam.
Ha valamivel megvádol, akkor arra legyen alapos oka.
Még nem voltam fékevesztett, de elég közel jártam ahhoz az állapothoz.
Nem tudom pontosan, hogy mennyi idő telt el,
de a csapos újra odajött, és azt mondta:
„Bocsánat, egy másik illető beismerte, hogy ő vitte el a pénzt.”
NYITVA
De csak az járt a fejemben, hogy megvádoltak valamivel,
amit el sem követtem.
Tovább ittam.
Kattogtam a történteken.
És amikor felnéztem, észrevettem, hogy eltűnt a bicikli.
Éreztem, hogy forrni kezd bennem a düh.
Megkérdeztem Mr. Harrist, hogy hol van a bicikli.
És rásuhintottam a vállára.
Megfordult, rám nézett, és azt mondta:
„Még ha tudnám is, hogy hol van, akkor sem mondanám meg.”
És...
nem kellett több.
Előtört belőlem a düh, és tombolni kezdtem.
Emlékszem, a csapos azt kiáltotta, hogy menjünk ki.
Aztán Mr. Harris kijött a bárból,
átjött az utca túloldalára.
Amikor elég közel ért hozzám, háromszor megkéseltem.
HIGHLEY AZONNAL ELMENEKÜLT A HELYSZÍNRŐL
AMIRE A MENTŐK KIÉRTEK, PAUL HARRIS MÁR HALOTT VOLT
Még mindig nem értem, hogy mitől gőzöltem be.
Fogalmam sincs, hogy mi játszódott le a fejemben.
HIGHLEY-T MÁSNAP LETARTÓZTATTÁK, ÉS MEGVÁDOLTÁK SZÁNDÉKOS EMBERÖLÉSSEL
Michaelnek egész életében volt egy szokása.
Feldühödik, csinál valamit,
és nem gondolkodik, amíg nem végzett vele.
Sosem értettem.
Carol vagyok, Michael Highley anyja.
Michael fiatalon állandóan ivott.
Mellette drogozott is.
De én erről nem tudtam, mert nem itt csinálta.
Amire hazaértem, már ő is itthon volt vacsorára,
és megkérdezte, hogy elmehet-e játszani a barátaival.
De valójában droggal kereskedett.
Amikor bajba került, mindig az „üss vagy fuss” elvet követte.
Egyszer egy drogdíler hazáig üldözte őt.
Valószínűleg azért üldözte, mert tartozott neki pénzzel.
Elővette a nővére 22-es kaliberű puskáját.
Kidugta a fegyver csövét az ablakon, és meglőtte.
A DROGDÍLER TÚLÉLTE, DE HIGHLEY-T MEGVÁDOLTÁK AZ ÜGYBEN
HIGHLEY-T 1985-BEN NEM BÖRTÖNÖZTÉK BE,
AMIKOR ELKÖLTÖZTEK CHICAGÓBÓL MONTANÁBA
Úgy gondoltam, ha kimozdítom abból a környezetből,
talán rendbe jöhetnek a dolgok.
De úgy tűnt, nem számít, hogy mit mondunk, vagy mit teszünk,
sehogy sem tudunk hatást gyakorolni a viselkedésére.
Az egyik fülén be, a másikon ki.
De ami a dühproblémáját illeti,
elvittem több orvoshoz is, hogy kiderüljön, miért ilyen lobbanékony.
Mindenki próbálta megtalálni az okát, de egyiküknek sem sikerült.
És ezért mondtam neki mindig azt:
„Gondolkodj, mielőtt cselekszel! Csak fordulj sarkon, és menj onnan!”
De nem hallgatott rám,
és ezért történt az a késes incidens is.
NEM SOKKAL PAUL HARRIS MEGKÉSELÉSE UTÁN
MEGÉRKEZETT A RENDŐRSÉG CAROL HÁZÁHOZ, HOGY LETARTÓZTASSA HIGHLEY-T
Amikor megtudtam, hogy a férfi, akit megkéselt, meghalt,
arra gondoltam, hogy ebből nem fogom tudni kimenteni.
Nem tudom, miért volt olyan dühös.
Szerintem sosem gondolt előzetesen arra,
hogy a tetteinek milyen következményei lehetnek.
HIGHLEY BŰNÖSNEK VALLOTTA MAGÁT PAUL HARRIS MEGÖLÉSÉNEK VÁDJÁBAN,
ÉS 2000. AUGUSZTUS 10-ÉN MEGJELENT AZ ÍTÉLETHOZATALRA
Ezek az ügyek mindig tragikusak.
Máshogyan kellene kezelni ezeket a vitákat.
De így történt, és valaki meghalt.
John W. Larson vagyok, montanai kerületi bíró,
és én tárgyaltam Michael Highley ügyét.
HIGHLEY MÁR ÁLLT LARSON BÍRÓ ELŐTT VÁDLOTTKÉNT,
TÖBBSZÖR IS, AZ EZT MEGELŐZŐ HAT ÉVBEN
A TÖBB BETÖRÉS ILLEGÁLIS FEGYVERBIRTOKLÁS,
ÉS A FELTÉTELES-SZABÁLYOK MEGSÉRTÉSE DACÁRA EDDIG NEM KERÜLT VISSZA A BÖRTÖNBE
EGYENLŐSÉG
A börtön általában egy végső eszköz.
Esélyt kell adnunk nekik, hogy megváltozhassanak.
Nem zárhatjuk be őket minden egyes kihágásért.
De Highley már sok esélyt kapott, és ezek nem lehetnek végtelenek.
Mr. Highley-nak bőven volt lehetősége megváltozni,
de továbbra is erőszakosan viselkedett.
Végül pedig valakit halálra késeltek.
Ha ilyen eset történik,
gondoskodnunk kell arról, hogy mások biztonságban legyenek.
IGAZSÁG
2000. AUGUSZTUS 10-ÉN
LARSON BÍRÓ 60 ÉV BÖRTÖNRE ÍTÉLTE HIGHLEY-T PAUL HARRIS MEGÖLÉSÉÉRT
A Highley elleni ítélet megfelelő.
A büntetés komoly volt, de nem extrém módon.
És volt egy rehabilitációs eleme.
SZABADSÁG - EGYENLŐSÉG - IGAZSÁG
HIGHLEY ÍTÉLETÉNEK RÉSZE VOLT
EGY 15 ÉVVEL KÉSŐBBI FELÜLVIZSGÁLATI LEHETŐSÉG
A feltételes szabadlábra helyezésének elbírálásához
részt kellett vennie rehabilitáción,
aminek része a függőség és a mentális állapot felmérése.
Highley-nak élnie kell ezzel a lehetőséggel,
amely révén változtathat az életén.
HIGHLEY MÁR 24 ÉVE BÖRTÖNBEN VAN
Az első néhány börtönbeli év nagyon nehéz volt számomra.
Teljesen összeomlottam.
Nem akartam azon gondolkodni, hogy miért kerültem ide.
Nagyjából így telt az első néhány évem.
De eljutottam egy pontra,
amikor már szerettem volna változtatni az életemen.
Hallgattam meleg emberek beszámolóit,
akik elmondták, hogy mennyire más már a világ,
hogy mennyivel elfogadóbbak az emberek.
2016-ban jelentettem be, hogy transznemű vagyok.
Lélekben azóta nem is nézek vissza.
Ez segített előrefelé elmozdulni ahhoz képest, ahol 1999-ben voltam.
TIZENNYOLC ÉVVEL AZUTÁN, HOGY ELÍTÉLTÉK PAUL HARRIS MEGÖLÉSÉÉRT,
HIGHLEY MEGKEZDTE A NEMI ÁTMENETET
MOST MÁR NŐKÉNT TEKINT MAGÁRA,
ÉS EZDETHRE VÁLTOZTATTA A NEVÉT
Már rég szembe kellett volna néznem ezzel.
De egy ember meghalt,
engem pedig börtönbe zártak, szinte egész életemre.
Ezután jöttem rá arra: nem kellett volna úgy élni az életemet,
hogy így nézek szembe a világgal.
Átértékeltem mindent, amit életem során tettem.
Segített...
felismerni azt, hogy nem kellett volna szégyellnem azt, aki vagyok.
Már fiatalon elkezdtem női ruhákat hordani.
Az idő tájt, hogy az apám lelépett.
Próbáltam elnyomni magamban,
mert hát...
akkoriban a társadalom a transznemű emberekkel szemben
egyáltalán nem volt elfogadó.
Néhányszor rajtakaptak, hogy női bugyi volt rajtam,
az általános iskola felső tagozatában.
Észrevették az öltözőben, hogy kombiné van rajtam,
a rövidnadrágom meg letolva, és...
Kinevettek, gúnyolódtak rajtam...
Traumatikus élmény volt.
Próbáltam beilleszkedni a férfiak világába,
miközben legbelül máshogy éreztem.
Nem dolgoztam fel túl jól.
Úgy kezeltem, hogy állandóan ittam,
próbáltam gyógyszerezni magam, hogy ne kattogjak rajta.
És a részegség segített abban a helyzetben,
mert nagyon magam alatt voltam.
Szóval tovább ittam, drogoztam,
és erőszakosan viselkedtem.
De mióta felvállaltam a transzneműségemet, olyan boldog vagyok, mint még soha.
HIGHLEY-T ELŐSZÖR 2011-BEN LEHETETT VOLNA SZABADLÁBRA HELYEZNI
DE AZÓTA MÁR HATSZOR ELUTASÍTOTTÁK
A MONTANAI BÖRTÖN TANYÁJA
Próbálom elérni, hogy kiengedjenek,
mert a rehabilitációm iránti vágy
még sosem volt ennyire erőteljes,
mint azóta, hogy meghoztam a döntést önmagam felvállalásáról.
A nevem most már Ezdeth Antinua Highley.
Akár tetszik, akár nem.
Nekem kell ezzel együtt élnem.
MONTANAI ÁLLAMI BÖRTÖN
2022-BEN A HATÓSÁGOK ÉRTESÍTETTÉK PAUL HARRIS CSALÁDJÁT
HIGHLEY NÉVVÁLTOZTATÁSÁRÓL
DE ARRÓL NEM SZÓLTAK AZONNAL, HOGY EZ A NEMI ÁTMENETÉNEK A RÉSZE
Értesítést kaptunk, hogy Michael Highley nevet akar változtatni.
Elmondták, hogy mi lesz az új neve.
Megkértem az ügyintézőt, hogy betűzze le,
és azt mondta: E-Z-D-E-T-H.
„Micsoda? Könnyű halál?”
Megrökönyödtem.
Ez egy elég nagy pofon az áldozat családjának,
ha tényleg erre utal az új neve.
Később, amikor elmondták,
hogy Highley át akar térni egy másik nemre a börtönben...
Nem is tudom...
Nehéz ezt megérteni és feldolgozni.
Gondolom, biztos neki is,
az érzéseit.
LESLIE ÉS A CSALÁDJA TOVÁBBRA IS FÉRFINAK TARTJA ŐT,
MINT PAUL MEGGYILKOLÁSÁNAK IDEJÉN
A testvérem igazi kis gézengúz volt gyerekkorában.
Mindig figyeltük, hogy mit csinál,
hogy ne kerüljünk bajba, de együtt rosszalkodtunk.
Jó volt vele lenni.
Jó testvér volt.
A 90-es évek végén Paul Missoulában élt.
1997-ben ismerte meg a barátnőjét, Tracyt.
Később ikerlányokkal esett teherbe.
1999-ben születtek meg.
Izgatottan várta, hogy az apjuk lehessen.
Nagyon szomorúnak tartom,
hogy meghalt, és erre nem volt lehetősége.
Nem tudom, miért gondolta Highley, hogy le kell szúrnia Pault.
De egy biciklin kezdtek el vitatkozni.
Paul azt mondta egy barátjának: „Tedd be a kocsidba!
Vicces lesz, amikor meglátja, hogy lába kelt.”
Csak egy balul elsült vicc volt.
Nagyon súlyos dühkezelési problémáid lehetnek,
ha meg akarsz késelni valakit
egy bicikli miatt, amit el sem loptak.
Highley többször kérvényezte a szabadlábra helyezését.
De ha elveszed valakinek az életét,
akkor szerintem a tiédet börtönben kell leélned.
Az utolsó meghallgatásának videójában
Highley azt mondta, hogy nőnek érezte magát,
és talán ebből eredt az a mérhetetlen düh.
Nem is tudom, mit mondjak erre.
Sajnálom azokat az embereket, akik hasonlóan éreznek.
De ő brutálisan megölt valakit,
és ezt nem moshatja le magáról egy névváltoztatással.
MONTANAI ÁLLAMI EGYETEM
Ezdeth viselkedésváltozása nem csak arról szól,
hogy nemet változtat.
Talán hátteret ad ahhoz, amin keresztülment,
azokhoz a dolgokhoz, amikkel küszködött.
De a nemi identitásproblémákkal küszködő emberek zöme nem öl embert.
Laura Kirsch vagyok. Montanai törvényszéki pszichológus.
Az én dolgom az elítéltek állapotának felmérése
a montanai igazságszolgáltatás számára.
LAURA KIRSCH VIZSGÁLTA MEG HIGHLEY ÜGYÉT ÉS ÉLETKÖRÜLMÉNYEIT,
MIELŐTT BEBÖRTÖNÖZTÉK ŐT
Az emberi viselkedést nagyon nehéz megfejteni.
Az, hogy miért teszünk valamit, rengeteg tényező hatásának eredménye,
ami lehet egy belső személyiségbeli hatás, vagy egy szituációs külső hatás.
Úgy gondolom, hogy az akkori viselkedését meghatározta
a düh, a pszichoaktív szerek használata,
és az antiszociális személyisége.
Ennek egy részét okozhatta a nemi identitásproblémája? Lehetséges.
De húzni egy vonalat az identitásválságától a gyilkosságig,
úgy vélem, lehetetlen vállalkozás.
Az általam olvasott információk alapján
az elkövetőnek igencsak antiszociális és törvényszegő gyerekkora volt.
És úgy gondolom, ha valakinek már gyerekkorában is
korlátozott a képessége az érzelmei kontrollálására,
és olyan környezetben nevelkedik, ahol nem kap olyan segítséget,
ami ehhez kellene,
akkor ez könnyen erőszak alkalmazásához vezethet,
mind a problémák kezelésében, mind önmaga kifejezésében.
De úgy gondolom, ez nem jelent kifogást a viselkedésére.
De mióta felvállaltam a transzneműségemet, olyan boldog vagyok, mint még soha.
Szinte a fellegekben járok. Még soha nem éreztem hasonlót.
Amiatt döntöttem úgy, hogy szembenézek a problémámmal,
mert emlékeztem arra a kielégülésre
és a szabadságérzetre, amit az okozott,
valahányszor ott voltam az alagsorban, női ruhában és magas sarkú cipőben.
És úgy döntöttem, többé nem fog érdekelni, mit gondolnak mások.
De egy ember meghalt,
engem pedig börtönbe zártak, szinte egész életemre.
Ezután jöttem rá arra: nem kellett volna úgy élni az életemet,
hogy így nézek szembe a világgal.
Sokkal jobb lenne az életem.
Van egy jellegzetesség,
ami eléggé gyakori az antiszociális embereknél,
az egyfajta énközpontúság, egocentrikusság.
És az összes jelentésből világosan kitűnt,
hogy ő is ilyen személyiségtípus. Így lehetséges,
hogy a viselkedését az antiszociális személyiségjegyei határozták meg.
És eléggé feltűnő, hogy mennyire csak magára koncentrál,
és milyen keveset beszél az áldozatról és annak családjáról.
Ha Ezdeth javítani akar a szabadlábra helyezésének esélyein,
akkor őszinte megbánást kell tanúsítania azért, amit elkövetett.
Szóval annak az énkereső útnak, amibe belekezdett, része kell, hogy legyen
a szembenézés azzal, hogy mit okozott az áldozat családjának,
a fiatal lányainak,
akik számára kálváriát jelentett apa nélkül felnőni.
És számomra nem világos az alapján, amit hallottam tőle,
hogy felismeri vagy megérti-e,
hogy ő az okozója a lányok nehéz gyerekkorának.
Van pár képem a testvéremről, Paul Harrisről.
Van olyan is, amit az unokahúgom, Madison még nem látott.
Paul halála után
nem tudtuk, hogy mi lesz a lányokkal.
Egyedül neveltem az ötéves gyerekemet, és nem tudtam,
hogy így be tudok-e fogadni még két kisbabát,
egyedülálló anyaként.
Most úgy érzem, valahogy meg kellett volna oldanom.
PAUL HARRIS BARÁTNŐJE A FÉRFI HALÁLA UTÁN ÖSSZEOMLOTT
A KÉT BABÁJUKAT ÁLLAMI GONDOZÁSBA HELYEZTÉK,
AMÍG A CSALÁDTAGOK SEGÍTSÉGET NEM NYÚJTOTTAK
Azt hiszem, ez az első kép, amit láttam rólatok.
Milyen picik voltatok! Azt sem tudom, ki kicsoda.
Ő Brianna, neki sötét volt a haja.
Miután az apám meghalt, az anyám hol felbukkant, hol eltűnt,
az ikertestvéremmel évekig nevelőotthonokban éltünk.
Michael Highley tette miatt
a kábítószer, az azzal való visszaélés, az elhanyagoltság érzése vett körül.
Emlékszem, arra gondoltam, mindent megadnék egy normális családért.
Nagyon feldühít, hogy nem lehetett velünk az apánk
valaki más hibája miatt.
Úgy érzem, hogy ha apa itt lenne,
más lenne az életünk.
De hálás vagyok a családunkért,
azért, hogy segítettek,
mert...
annak ellenére, hogy mi mindent kellett átélnünk gyerekként,
sikerült jó úton maradnunk.
Nem érdekel, hogy Michael Highley megváltozott-e.
Hogy mentális betegség vagy drogprobléma okozta-e a tettét.
Nincs mentség arra, hogy megölte az apámat.
MADDIE FELSZÓLALT HIGHLEY SZABADLÁBRA HELYEZÉSI TÁRGYALÁSAIN
Nem hagytak sokáig beszélni.
Az volt a kérdésük: „Miért gondolja úgy, hogy nem kellene szabadon engednünk őt?”
Azt válaszoltam: „Azért, mert elvette az apámat a családunktól.”
Úgy vélem, le kellene töltenie azt a büntetést, amit kiszabtak rá.
Minden jövőbeli meghallgatásán
el fogom mondani, hogy miért nem kellene még kiengedniük.
WATFORD CITY, ÉSZAK-DAKOTA
Borzasztó érzés.
Valaki felhív, és azt mondja, meghalt a fiad.
Minden anya fél, hogy elveszíti a gyerekét.
De én megbocsátottam Highley-nak.
Nem őrlődhetsz örökké a történteken,
mert ez teszi benned a legtöbb kárt.
Cheryl vagyok, Paul Harris édesanyja.
Mindig az jár a fejemben, mi lett volna, ha Paul nem rejti el a biciklijét.
Akkor még itt lenne?
Ha nincs az a kis viccelődés.
Próbálunk minden részletet begyűjteni,
és valami magyarázatot adni a történtekre.
De higgyék el, vagy tízezerszer elvégeztem ezt,
és nem segített.
Semmit nem mondhatok vagy tehetek, ami visszahozná a fiamat.
Semmit.
Szóval úgy döntöttem, megbocsátok neki,
és esélyt adok neki arra, hogy megváltozzon.
AZ ELSŐ ÍTÉLETHOZATALKOR
CHERYL KÉRVÉNYEZTE, HOGY FELSZÓLALHASSON HIGHLEY MELLETT
Megkérdeztem, nem lehetne-e mérsékelni a büntetését.
Nem akartam büntetni őt,
bezárni valahova és ott hagyni örökre.
Kérdeztem, hogy kap-e valami képzést.
Próbáltam a pozitív dolgokat meglátni a bebörtönzésében,
hogy képzéseket végezhet el,
amik segíthetnek neki.
Örülök, hogy Michael Highley megváltozott.
Nehéz leckét kellett megtanulnia.
De kezd megbékélni azzal, hogy transznemű.
És biztos nem könnyű
börtönben lenni, és így változtatni az életén.
Remélem, hogy kijut a börtönből,
és olyan életet élhet, amit mindenki megérdemel.
A legjobbat kívánom neki,
de ehhez neki is tennie kell.
MONTANAI ÁLLAMI BÖRTÖN
Minden, amit az elmúlt 13 évben tettem,
az azért volt, hogy fejlődjek, de ez a munka még nem ért véget.
Nem lett volna szabad az áldozatomat
áldozattá tennem.
De rengeteget gondolok az édesanyjára és a gyerekeire,
és sokat jelent számomra, hogy az anyja megbocsátott nekem.
Nagyon erős nő lehet, ha képes volt ezt kimondani.
EZDETH, NÉGY HÓNAPPAL AZ ELSŐ INTERJÚJÁT KÖVETŐEN
BELEEGYEZETT, HOGY VÁLASZOL MÉG PÁR KÉRDÉSÜNKRE
Szembenézni azzal,
hogy mit tettem 1999 hálaadásán, nagyon sok ideig tartott számomra.
De mostanra más ember lettem.
Az átmenet segítette a rehabilitációmat,
mert olyan célt adott, amiért érdemes küzdeni.
Már közel járok ahhoz, hogy olyan ember legyek, amilyen lenni akartam.
Nő vagyok, egy férfi testébe zárva.
Nem Michael Highley vagyok.
Az én nevem Ezdeth.
Highley többször kérvényezte a szabadlábra helyezését.
De ha elveszed valakinek az életét,
akkor szerintem a tiédet börtönben kell leélned.
Amikor elmondták, hogy mi lesz az új neve,
megkértem az ügyintézőt, hogy betűzze le a nevet,
és azt mondta: E-Z-D-E-T-H.
„Micsoda? Könnyű halál?”
Megrökönyödtem.
Ez egy elég nagy pofon
az áldozat családjának, ha tényleg erre utal az új neve.
Sajnálom, hogy ő így látja,
és remélem, hogy idővel nyitott lesz arra,
hogy bizonyíthassam számára:
egyáltalán nem akartam ezt a nevet a családja elleni pofonnak szánni.
Úgy találtam rá erre a névre,
hogy egy elképzelt karakter volt egy szerepjátékban,
aminek...
a jellemvonásait nagyra tartottam.
Ez a karakter próbált minden problémát kommunikatív módon megoldani.
És kereste az egyensúlyt.
Ez a név nem hordoz üzenetet
senki számára, csakis nekem.
Mindazok alapján, amit olvastam és láttam Ezdethről,
úgy vélem, antiszociális személyiségjegyei vannak.
Van egy jellegzetesség,
ami gyakori az antiszociális embereknél,
az egyfajta énközpontúság, egocentrikusság.
És eléggé feltűnő,
hogy milyen keveset beszél az áldozatról és annak családjáról.
És számomra nem világos az alapján, amit hallottam tőle,
hogy felismeri vagy megérti-e,
hogy ő az okozója a lányok nehéz gyerekkorának.
Hogy kérjek bocsánatot azért,
hogy kioltottam egy családtagjuk életét?
Hogy kérsz ezért bocsánatot?
Talán azt kellene tennem,
hogy olyan trendi szavakat tanulok, amiket az emberek elfogadnak.
Nagyon sajnálom, hogy apa nélkül kellett felnőniük.
De számomra a tettek fontosabbak, mint a szavak.
Huszonöt évvel ezelőtt egy részeges, drogfüggő seggfej voltam.
Mindennek rólam kellett szólnia.
De mostanra más ember lettem.
A tetteiddel bizonyíthatod,
hogy megtanultad a leckét, és próbálsz megváltozni.
Szeretném, ha az áldozatom családja
meg tudna békélni azzal a szörnyűséggel, amit tettem.
És szeretném, ha az én még élő családtagjaim is
képesek lennének megbékélni ezzel a baromsággal.
Addig nem fog sikerülni, amíg én békére nem lelek.
De mindent megteszek érte.
És szeretném, ha ezt látnák.
A feliratot fordította: Tóth Márton