Thanksgiving 1999 gjorde jag nåt väldigt dåraktigt
mot en helt oskyldig person.
Jag lät min ilska bli raseri.
Men det är inte den jag är längre.
I USA TILLBRINGAR DÖMDA MÖRDARE I SNITT 60 % AV SITT STRAFF I FÄNGELSE
FÅNGARNA MÅSTE VISA ÅNGER OCH BÄTTRA SIG FÖR ATT FRIGIVNING SKA BEAKTAS
DET HÄR ÄR BERÄTTELSEN OM FÅNGE #31472
Jag har återupplevt den kvällen i nästan 24 år.
Jag vet inte vad det var som triggade mig,
men jag anser att staten borde släppa mig.
Jag är inte alls lika våldsam som jag var då.
Alla människor kan nog bli farliga.
Folk säger att du är ett monster.
Jag säger inte att jag är oskyldig.
Jag mördade nån kallblodigt.
När jag växte upp undrade jag hur mitt liv skulle sett ut
om pappa varit här,
och hur annorlunda allt skulle vara.
Ta bort kameran. Du!
Det var honom jag ringde till vad som än hände,
och han var alltid där.
Om min pappa levde skulle vi vara bästa vänner.
Det Michael Highley gjort är oförlåtligt.
Vare sig det var droger eller psykisk sjukdom, eller både och,
så fanns det ingen ursäkt för att döda min pappa.
Eftersom jag har varit inlåst i nästan 25 år,
har jag tvingats till mycket självrannsakan.
Och jag förstår fortfarande inte varför jag reagerade så.
Nu sätter vi dit den här.
ÅR 2000 DÖMDE EN DOMSTOL I MONTANA HIGHLEY TILL 60 ÅRS FÄNGELSE
FÖR ATT HA KNIVHUGGIT 33-ÅRIGA PAUL HARRIS TILL DÖDS
Det väcker fortfarande jobbiga känslor när jag tänker på den dagen.
Det var inte avsiktligt.
Mitt liv borde ha varit så mycket bättre.
Jag växte upp i Chicagos södra förort
och jag bodde med min mamma, min mormor och morfar,
och ett par syskon.
Det enda jag visste om min pappa var att han var i marinkåren,
och det enda riktiga minnet jag har
är när jag såg honom backa ut från uppfarten och köra iväg.
Jag började dricka vid sju eller åtta års ålder.
En av mina vänner när jag växte upp var med i ett lokalt gäng.
Han och hans vänner dök alltid upp
med ett 12-pack öl och whiskyflaskor.
Och...
...när jag fyllde nio var jag en fullskalig alkoholist.
Berusningen hjälpte mig att dölja en del av förvirringen
och ilskan som jag kände.
Och det hjälpte mig att dölja...
...intima detaljer om mig själv som jag inte ville ta itu med.
HIGHLEY BÖRJADE UMGÅS MED GÄNG UNDER SIN BARNDOM I CHICAGO
Det var ett sätt att försöka passa in
och se till att jag hade folk som jag kunde kalla mina vänner.
Jag fick uppleva mycket våld.
Jag var lite hetlevrad och jag bar på mycket ilska.
Om man blev arg på nån så försökte man spöa dem.
Man slogs och sparkades,
man skallade folk.
Det var så man bevisade att man var en av grabbarna.
1985 GIFTE HIGHLEYS MAMMA OM SIG OCH DE FLYTTADE TILL MISSOULA I MONTANA
Efter flytten till Montana
skulle jag jobba för min styvfar,
men han betalade mig inte.
Jag bestämde mig för att bli kvitt genom att stjäla några gevär.
Jag kände några som var villiga att köpa dem för kontanter och droger.
Men några av personerna som jag gjorde affärer med
lämnade in några av jaktgevären till polisen.
Så jag blev arresterad,
och det var början på mitt...
...mitt fängelseliv.
MELLAN 15 OCH 29 ÅRS ÅLDER HAMNADE HIGHLEY I FÄNGELSE FLERA GÅNGER
FÖR MISSBRUK, VAPENINNEHAV OCH BROTT MOT VILLKORLIG FRIGIVNING
Fängelset blev inte så lärorikt som de ville att det skulle vara,
och jag blev full även när jag satt inlåst.
1999, VID 29 ÅRS ÅLDER, BLEV HIGHLEY VILLKORLIGT FRIGIVEN
VILLKOR FÖR FRIGIVNINGEN INKLUDERADE ATT INTE DRICKA ALKOHOL ELLER BESÖKA BARER
När jag kom ut ur fängelset
hade jag begravt problemen med mina känslor djupt nog
så att jag inte behövde handskas med dem,
och mitt största bekymmer var vart jag skulle hitta nästa 12-pack.
Vart skulle jag hitta nästa sil.
Ingen skulle säga åt mig vad jag kunde göra och inte.
Så jag drack och blev hög.
Det var tyvärr ingen bra inställning.
Det gjorde mig bara mer explosiv.
FYRA MÅNADER EFTER ATT HAN SLÄPPTS, FORTSATTE HIGHLEY ATT DRICKA
OCH HAN BESÖKTE OFTA BARERNA I MISSOULA
Kvällen före Thanksgiving 1999 cyklade jag till min lokala bar.
Jag tog in cykeln och ställde den i hörnet.
En gammal bekant till mig, mr Harris, sa att han var villig
att hålla ett öga på den.
Så jag sa att jag skulle vara vid biljardbordet,
och det var början på en dålig kväll.
En bartender kom fram till mig och han anklagade mig för att vara
en av flera personer
som han misstänkte hade varit bakom baren en kväll eller två tidigare
och tagit pengar
ur deras drickslåda.
Min ilska ökade väldigt snabbt.
Om du tänker anklaga mig för något, se till att jag gjort det.
Jag var inte utom kontroll, men det var nära.
Jag är inte helt säker på hur lång tid som gick,
men bartendern fångade min uppmärksamhet och sa:
"Ursäkta, personen som tog pengarna har erkänt."
ÖPPET
Men jag tänkte bara på att ha blivit anklagad
för att ha gjort nåt jag inte gjort.
Jag fortsatte dricka.
Jag ältade det.
Och när jag tittade upp såg jag att cykeln var borta.
Min ilska började genast koka.
Jag frågade mr Harris: "Var är cykeln?"
Och jag klappade till honom på axeln.
Han vände sig om, tittade på mig och sa:
"Även om jag visste så skulle jag inte berätta det för dig."
Och...
...då rann det över.
Jag gick från att vara arg till helt rasande.
Jag minns att bartendern skrek: "Ta det utanför."
Jag minns att mr Harris kom ut från baren
och gick över gatan.
Så fort han kom nära nog, högg jag honom tre gånger.
HIGHLEY FLYDDE GENAST FRÅN PLATSEN
NÄR SJUKVÅRDARNA KOM VAR PAUL HARRIS REDAN DÖD
Jag förstår fortfarande inte vad det var som triggade mig.
Jag kan inte ens spekulera i vad jag tänkte på.
FÖLJANDE DAG GREPS HIGHLEY OCH HAN ÅTALADES FÖR ÖVERLAGT MORD
Under hela sitt liv har Michael haft en vana.
Han blir arg, han gör nåt,
och han tänker inte på det förrän han gjort det.
Jag förstod det inte.
Jag heter Carol, och jag är Michael Highleys mamma.
När Michael var yngre drack han hela tiden.
Och han tog droger,
men jag insåg inte att han gjorde det, för han gjorde det inte här.
Jag kom hem, och han var hemma till middagen,
och sedan bad han om att få leka med sina vänner.
Men egentligen gick han till en knarklangare.
När han hamnade i trubbel så tänkte han "slåss eller fly".
Vid ett tillfälle jagade knarklangaren hem honom.
Han blev nog jagad för han var skyldig knarklangaren pengar.
Och han hämtade sin systers salongsgevär.
Han stack ut geväret genom fönstret och sköt honom.
KNARKLANGAREN ÖVERLEVDE, MEN HIGHLEY ÅTALADES FÖR SKJUTNINGEN
HIGHLEY SLAPP FÄNGELSE
1985 FLYTTADE CAROL FAMILJEN TILL MONTANA
Jag tänkte att om jag tog honom från den miljön,
så skulle det bli lugnare.
Men vad vi än sa eller gjorde så verkade det inte
som att han tog till sig det.
Det gick in genom ena örat och ut genom det andra.
Men när det gällde ilskan,
så tog jag honom till läkaren och försökte få svar på varför han exploderade.
Alla försökte hitta orsaken, men ingen visste vad som pågick.
Det var därför jag alltid sa till Michael:
"Tänk efter innan du gör nåt. Vänd dig om och gå."
Men han lyssnar inte,
och det är därför den sista incidenten med kniven inträffade.
KORT EFTER ATT PAUL HARRIS BLEV KNIVHUGGEN
KOM POLISEN TILL CAROLS HEM FÖR ATT GRIPA HIGHLEY
När jag fick reda på att personen som Michael knivhuggit hade dött,
tänkte jag: "Det här kan jag inte rädda honom ifrån."
Jag vet inte varför han var så arg.
Han lärde sig aldrig att tänka igenom saker
eller konsekvenserna innan han gjorde nåt.
HIGHLEY ERKÄNDE MORDET PÅ PAUL HARRIS
OCH HAN VAR I DOMSTOLEN FÖR ATT FÅ SIN DOM DEN 10 AUGUSTI, 2000
När vi får de här fallen, är de alltid tragiska.
Det borde ha funnits andra sätt att hantera detta på.
Men nu hände det här och någon är död.
Jag heter John W. Larson, och jag är distriktsdomare i Montana.
Jag ledde rättegången mot Michael Highley.
HIGHLEY HADE REDAN VARIT I DOMARE LARSONS DOMSTOL
VID FLERA TILLFÄLLEN DE FÖREGÅENDE SEX ÅREN
TROTS TIDIGARE ANMÄLNINGAR OM INBROTT, INNEHAV AV DÖDLIGT VAPEN
OCH UPPREPADE FRIGIVNINGS-ÖVERTRÄDELSER, HADE HIGHLEY UNDVIKIT FÄNGELSE
JÄMLIKHET
Fängelse är en sista utväg.
Vi måste ge dem en chans att förändra sitt liv.
Du kastas inte tillbaka i fängelse för varje överträdelse.
Men Highley fick många chanser, och man kan inte få hur många som helst.
Mr Highley hade tillräckliga möjligheter till förändring,
men han hade våldstendenser.
I slutändan blev nån knivhuggen till döds.
Och när det finns sånt våld,
måste vi se till att alla andra är skyddade.
RÄTTVISA
DEN 10 AUGUSTI, 2000
DÖMDE DOMARE LARSON HIGHLEY TILL 60 ÅRS FÄNGELSE FÖR MORDET PÅ HARRIS
Domen i Highleys mål är passande.
Straffet var nog långt, men det var inte extremt.
Den innehöll rehabilitering.
FRIHET - JÄMLIKHET - RÄTTVISA
MEDRÄKNAT I HIGHLEYS DOM
FANNS MÖJLIGHET TILL VILLKORLIG FRIGIVNING EFTER 15 ÅR
Kravet för att bli villkorligt frigiven
var att fullfölja ett rehabiliteringsprogram
för kemiskt beroende och mental hälsa.
Highley måste dra nytta av sitt straff
och utnyttja dessa chanser till förändring.
HIGHLEY HAR NU SUTTIT I FÄNGELSE I 24 ÅR
De första åren i fängelse var jobbiga för mig.
Jag stängde av mentalt.
Jag ville inte tänka på vad som fått mig hit.
Och det var det jag gjorde de första åren.
Men jag kom till en punkt
där jag försökte att förändra mitt liv.
Jag lyssnade på homosexuella
som förklarade att mycket är annorlunda i världen nu,
och att saker är mycket mer accepterade...
Det var 2016 jag kom ut som transperson.
Och mentalt har jag aldrig sett mig om.
Det har hjälpt mig framåt från där jag var 1999.
18 ÅR EFTER DOMEN FÖR MORDET PÅ PAUL HARRIS
PÅBÖRJADE HIGHLEY SIN TRANSITION
HON ANVÄNDER NU PRONOMENEN HON/HENNE
OCH HAR BYTT NAMN TILL EZDETH
Jag borde ha insett det för länge sen.
Men en person fick sätta livet till,
och jag var tvungen att hamna i fängelse i nästan resten av mitt liv
för att jag skulle inse att möta världen som jag gjorde,
inte var rätt väg för mig i livet.
Och det fick mig att ompröva allt som jag har gjort i hela mitt liv.
Det hjälpte mig...
...inse att jag inte borde ha skämts för vem jag var.
Jag började bära kvinnokläder vid en väldigt ung ålder.
Det var omkring den tiden som pappa hade gett sig av.
Jag gjorde mycket för att undertrycka det
på grund av...
...samhällets syn på transpersoner på den tiden
var att det inte var socialt acceptabelt.
Och jag hade åkt fast några gånger klädd i damunderkläder
när jag gick i högstadiet.
De tog mig i pojkarnas omklädningsrum iklädd en teddy,
och... med shortsen runt anklarna och...
Jag blev utskrattad och retad och...
Ja, det var traumatiserande.
Mitt försök att passa in i en mans värld
när jag kände mig annorlunda,
det hanterade jag inte så bra.
Jag hanterade det genom att dricka hela tiden,
som ett försök att självmedicinera för att sluta tänka på det.
Och att vara berusad hjälper mig
när jag känner mig nedstämd.
Så jag fortsatte att supa och ta droger,
och det var mycket våld.
Men sedan jag kom ut som transperson har jag varit lyckligare än någonsin.
HIGHLEY BLEV BERÄTTIGAD TILL VILLKORLIG FRIGIVNING ÅR 2011
HON HAR BLIVIT NEKAD SEX GÅNGER SEDAN DESS
RANCHEN PÅ DELSTATSFÄNGELSET I MONTANA
Jag har försökt få villkorlig frigivning
eftersom min längtan efter rehabilitering aldrig har legat
så nära ytan
som den har gjort sen jag fattade beslutet att acceptera att det här är den jag är.
Mitt nuvarande namn är Ezdeth Antinua Highley.
Du kan gilla mig eller inte,
men det är jag som måste leva med mig, inte du.
DELSTATSFÄNGELSET I MONTANA
ÅR 2022 MEDDELADE MYNDIGHETERNA PAUL HARRIS FAMILJ
OM HIGHLEYS NAMNBYTE
MEN DE FICK INTE VETA ATT DET VAR EN DEL AV HENNES TRANSITION
Vi blev informerade om
att Michael Highley ville byta namn,
och de sa vad han ville byta namn till.
Damen i telefonen bokstaverade det för mig,
och det var E-Z-D-E-T-H.
Och jag sa: "Easy death?"
Jag blev chockad.
Det är ett slag i ansiktet på offrets familj
när det ser ut som att det är så han heter.
När de berättade
att Highley ville göra en transition i den mån det var möjligt i fängelset...
Jag vet inte.
Det är mycket att hantera och försöka förstå.
Och det är det säkert för honom också,
det som han känner.
LESLIE OCH FAMILJEN FORTSÄTTER ATT ANVÄNDA NAMNET OCH PRONOMENEN
SOM HIGHLEY HADE VID TIDEN FÖR MORDET PÅ PAUL
Paul var rolig när vi växte upp. En liten skojare.
Vi fick hålla koll på vad han gjorde,
så att inte vi också hamnade i trubbel.
Han var rolig att vara med.
En bra bror.
I slutet av 90-talet bodde Paul i Missoula,
och han träffade sin flickvän Tracy 1997.
De fick senare två tvillingflickor
som föddes 1999.
Han var jätteglad över att bli pappa.
Jag tycker det är olyckligt
att han dog och inte fick chansen att vara det.
Jag vet inte varför Highley ville hugga ner min bror.
Men de hamnade i ett gräl om cykeln.
Paul sa till sin vän: "Lägg den där bak i bilen,
det blir kul när han frågar efter sin cykel."
Det var bara ett skämt som gick snett.
Man har allvarliga problem med sin ilska
om man vill hugga ner någon
över en cykel som inte ens har blivit stulen.
Highley har ansökt om villkorlig frigivning flera gånger.
Men när man tar nåns liv
så borde man tillbringa resten av livet i fängelse.
Vid det sista förhöret om frigivning via videolänk
sa Highley att han kände det som om han var en kvinna,
och det kanske är därifrån hans ilska och vrede kommer.
Det är svårt att sätta ord på känslorna.
Jag tycker synd om människor som känner så i sina liv.
Men han dödade nån,
och det försvinner inte för att man byter namn.
DELSTATSUNIVERSITETET I MONTANA
Det är mycket mer som bidrar till Ezdeths beteende
än bara hennes könsidentitet.
Det ger sammanhang för vissa saker som hon gick igenom
och saker som hon kämpade med.
Men de flesta personer som har könsidentitetsproblem
begår inte mord.
Jag heter Laura Kirsch,
och jag är rättspsykolog i Montana.
Jag utvärderar först och främst tilltalade i brottmål
för rättssystemet i Montana.
LAURA KIRSCH HAR GRANSKAT HIGHLEYS FALL OCH OMSTÄNDIGHETERNA I HENNES LIV
INNAN HON HAMNADE I FÄNGELSE
Mänskliga beteenden är svårtolkade.
Varför någon gör något är en interaktion av så många variabler
som är interna hos en person och sen yttre som en del av en situation.
En stor anledning till hennes beteende vid den tidpunkten
verkar ha varit ilska, drogmissbruk,
och antisociala personlighetsdrag.
Beror lite av det på hennes könsidentitet? Förmodligen.
Men att dra en rak linje från hennes könsidentitet till mordet,
det är omöjligt.
Baserat på informationen jag har läst
låter det som om hon hade en antisocial och kriminell barndom.
För en person som kanske inte har
någon större förmåga att reglera sina känslor,
och som växt upp i en miljö där de inte fått den extra hjälp
som de behövt med den,
kan det leda till att man använder våld
som ett sätt att lösa problem eller som ett sätt att uttrycka sig.
Men det är ingen ursäkt och det rättfärdigande inte beteendet.
Sedan jag kom ut som transperson har jag varit lyckligare än någonsin.
Det gav mig en kick som jag aldrig har känt tidigare.
Det som fick mig att bestämma mig för att börja ta itu med mitt problem
var att jag mindes belåtenheten
och friheten den fick mig att känna
varje gång jag var i källaren iklädd klänning och högklackat.
Och jag hade bestämt mig för att inte bry mig om vad folk tyckte.
Men en person fick sätta livet till,
och jag var tvungen att hamna i fängelse i nästan
resten av mitt liv för att jag skulle inse att möta världen som jag gjorde,
inte var rätt väg för mig i livet.
Mitt liv borde ha varit så mycket bättre.
En av egenskaperna
som kopplas samman med antisocial personlighet
är en typ av själviskhet eller självupptagenhet.
Och det var anmärkningsvärt i materialet att hon var så väldigt självfokuserad.
Det är möjligt
att mycket av hennes beteende drevs av antisociala personlighetsdrag.
Och det är slående hur mycket hon har fokuserat på sig själv
och hur lite hon har pratat om offret och offrets familj.
Om Ezdeth vill ha en bättre chans att bli villkorligt frigiven i framtiden
måste hon visa äkta ånger för det hon gjorde.
En del av hennes resa borde inkludera
tankar på effekten hennes beteende har haft på offrets familj,
på hans unga döttrar,
som har haft det väldigt jobbigt utan sin pappa.
Och det är inte helt klart från det jag har sett och hört
att hon inser det och förstår
att hon var en avgörande faktor i deras svåra barndom.
Jag har några bilder på min bror Paul Harris.
Vissa av dem har min brorsdotter Madison aldrig sett.
När Paul dog visste vi inte vad som skulle hända med flickorna.
Jag var ensamstående mamma till en femåring, och jag visste inte
om jag kunde ta två barn till och plötsligt ha tre,
som ensamstående mamma.
Jag borde bara ha fått det att fungera.
EFTER PAUL HARRIS DÖD KÄMPADE HANS FLICKVÄN FÖR ATT KLARA SIG
DERAS TVÅ DÖTTRAR OMHÄNDERTOGS AV STATEN
TILLS FAMILJEMEDLEMMARNA KUNDE GE DEM STÖD
Det här är nog första bilden som jag såg av er flickor.
Ni var så små. Jag ser inte ens vem som är vem. Gör du?
Man ser att det är Brianna på hennes mörka hår.
Efter att pappa dog hade vi sporadisk kontakt med mamma,
och min tvillingsyster och jag placerades i olika grupphem i åratal.
På grund av det Michael Highley gjorde
präglades min uppväxt av drogmissbruk, misshandel och försummelse.
Jag tänkte att jag skulle ge vad som helst
för att ha en vanlig familj.
Det gör mig arg att vi inte fick den chansen
på grund av nån annans val.
Om han vore här...
...skulle det vara annorlunda.
Men jag är tacksam för familjen vi har
och att de hjälpte till,
för att...
...trots allt vi gick igenom som barn...
...så har vi det okej idag.
Jag struntar i om Michael Highley har förändrats eller ej,
om han led av en psykisk sjukdom eller drogproblem.
Det finns ingen ursäkt för att ha dödat min far.
MADDIE HAR VARIT OCH TALAT VID FLERA AV HIGHLEYS FÖRHANDLINGAR OM FRIGIVNING
Jag fick inte prata särskilt länge.
De frågade varför jag motsatte mig att han skulle släppas i förtid.
Jag svarade: "För att han tog min pappa ifrån oss."
Jag tycker att han ska sitta av domen som han fick för mordet.
Vid alla framtida förhandlingar
kommer jag att vittna emot att Highley släpps ut i förtid.
Det känns hemskt.
Nån ringer och berättar att din son är död.
Alla mammor är rädda för att förlora sina barn.
Men jag har förlåtit Highley.
Du kan inte hålla kvar vid såna saker,
för att de skadar dig mer än nån annan.
Jag heter Cheryl och jag är Paul Harris mamma.
Jag tänker alltid:
"Tänk om Paul inte hade flyttat cykeln?"
Skulle han vara kvar då?
Om det inte vore för den lilla saken.
Det finns många olika parametrar
som vi kan beakta och försöka förstå nåt som hänt.
Men tro mig när jag säger att jag har gått igenom 10 000 såna,
och de hjälper inte.
Inget jag säger eller gör ger mig min son tillbaka.
Inget.
Så jag bestämde mig för att förlåta honom,
och jag ville åtminstone ge honom en chans att förändras.
VID DEN URSPRUNGLIGA FÖRHANDLINGEN
BEGÄRDE CHERYL ATT FÅ TALA TILL HIGHLEYS FÖRDEL
Jag bad om att Michael skulle få ett kortare straff.
Jag ville inte straffa honom,
låsa in honom och lämna honom där för alltid.
Jag frågade om han skulle få nån träning.
Jag försökte hitta något positivt med hans fängelsevistelse,
om han kunde ta olika lektioner, och...
...nåt som skulle hjälpa honom.
Jag är glad att Michael Highley förändras.
Jag tror att han lär sig den hårda vägen.
Han börjar acceptera att han är en transperson,
och jag tror att det är svårt för honom
att sitta i fängelse och försöka hitta de förändringarna och svaren.
Jag hoppas att han kommer ut
och kan leva ett liv som alla förtjänar.
Jag önskar honom allt gott,
men han måste också göra en del av det.
DELSTATSFÄNGELSET I MONTANA
Allt jag har gjort under de senaste 13 åren
har varit för att förbättra mig själv, men det är ett arbete under utveckling.
Jag borde inte ha gjort mitt offer
till ett offer.
Jag tänker ofta på hans mamma och hans barn,
och det betyder mycket för mig att höra att hon har förlåtit mig.
Det kräver styrka att kunna göra det.
FYRA MÅNADER EFTER FÖRSTA INTERVJUN MED EZDETH HIGHLEY
GICK HON MED PÅ ATT SVARA PÅ FLER FRÅGOR
Att förlika mig med det jag gjorde
Thanksgiving 1999 har tagit lång tid.
Men det är inte den jag är längre.
Transitionen har hjälpt mig att fokusera på rehabilitering
eftersom det ger mig nåt att sträva efter.
Jag är några steg från att vara personen som jag alltid velat vara.
Jag är en kvinna fast i en mans kropp.
Jag är inte Michael Highley.
Jag heter Ezdeth.
Highley har ansökt om villkorlig frigivning flera gånger,
men när man tar någons liv
borde man tillbringa resten av livet i fängelse.
När de berättade vad han ville byta namn till,
fick damen i telefonen bokstavera det för mig,
och det var E-Z-D-E-T-H.
Och jag sa: "Easy death?"
Jag blev chockad.
Det är ett slag i ansiktet på offrets familj när det ser ut som
att det är så han heter.
Jag beklagar att hon ser det så.
Och jag hoppas verkligen att hon är tillräckligt öppensinnad
att ge mig möjligheten att bevisa
att det inte är menat som ett slag i ansiktet på nån i familjen.
Jag stötte på namnet
som en påhittad karaktär i ett rollspel,
och den hade...
...egenskaper som jag uppskattade.
Hon försökte att hantera situationer genom att kommunicera.
Och hon försökte alltid hitta en balans.
Det ska inte betyda nåt
för nån annan än mig.
Det som står ut i allt som jag har läst och sett om Ezdeth
är att hon har ett antal antisociala personlighetsdrag.
Och en av egenskaperna
som kopplas samman med antisocial personlighet
är en typ av själviskhet eller självupptagenhet.
Det är anmärkningsvärt
hur lite hon har pratat om offret och offrets familj.
Och det är inte helt klart från det jag har sett och hört
att hon inser det och förstår
att hon var en avgörande faktor i deras svåra barndom.
Hur säger man förlåt
för att man har dödat någons älskade?
Hur säger man förlåt?
Jag kanske måste
lära mig de tjusiga orden som folk accepterar.
Jag beklagar att de tvingades växa upp utan sin pappa.
Men för mig talar handlingar högre än ord.
För 25 år sen var jag en berusad och missbrukande idiot.
Allt handlade om mig.
Det är inte den jag är längre.
Det är ens handlingar som måste bevisa
att man har lärt sig, att man försöker förändras.
Jag skulle vilja att mitt offers familj
finner frid efter detta illdåd som jag har orsakat.
Jag vill att de få kvarvarande familjemedlemmarna
som jag har ska finna frid efter all den här skiten.
Och ingen annan kommer att finna frid förrän jag gör det.
Och jag gör mitt bästa.
Det är det jag vill att mina handlingar ska visa.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth