Îmi asum toată răspunderea pentru ce a devenit viața mea.
Oamenii spun tot timpul ce nedreaptă e lumea,
dar nimeni nu a spus că viața trebuie să fie dreaptă.
Oamenii trebuie să accepte asta.
N-are rost să te superi pentru asta.
Asta e viața.
DUPĂ REINTRODUCEREA PEDEPSEI CAPITALE ÎN SUA, ÎN 1976,
PESTE 8.000 DE PERSOANE AU FOST CONDAMNATE LA MOARTE.
ACEASTA ESTE POVESTEA DEȚINUTULUI CU NUMĂRUL 322534.
Mă numesc James Robertson, am 54 de ani.
Sunt în închisoare de 37 de ani.
Mi-am încheiat prima pedeapsă la sfârșitul anilor 1980.
Am primit multe alte pedepse.
Nici nu știu exact câte. Cred că vreo sută de ani.
Am ajuns în punctul în care am spus: „La dracu'! Voi fi condamnat la moarte.”
UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Când am intrat, am tras un foc.
Apoi m-am apropiat și am mai tras o dată.
Glonțul i-a străpuns obrazul și s-a înfipt în mandibulă.
L-am împins după un birou și l-am înjunghiat de vreo 25 de ori.
Nu-mi venea să cred. Eram uluit că am ucis pe cineva.
Nu-mi pare rău.
DEPARTAMENTUL ȘERIFULUI DIN DISTRICTUL RANDALL, TEXAS
Am început să-l înjunghii pe canapea.
SCOPUL SCUZĂ MIJLOACELE
ÎNCHISOAREA STATALĂ DIN FLORIDA DISTRICTUL BRADFORD
ÎN 2008, JAMES ROBERTSON L-A SUGRUMAT PE FRANK HART.
MOTIVUL PENTRU CARE A FĂCUT ASTA RĂMÂNE CONTROVERSAT.
Am avut o copilărie destul de frumoasă.
În primii 12 ani, am trăit în estul orașului Orlando.
Avea o...
E un fel de...
Pe atunci, avea o atmosferă aproape rurală,
chiar dacă era lângă oraș.
În ce mă privește, cred că eram probabil ceea ce s-ar numi clasa mijlocie de jos.
Am locuit în cartiere numai cu albi.
Am locuit în cartiere eterogene.
Am fost în școli numai cu albi, am fost în școli în care erau 90% negri.
Am fost peste tot.
Deseori am chiulit, prin clasele a șaptea și a opta.
Chiuleam tot timpul.
Îmi plăcea să fac asta.
Îmi plăcea să stau pe stradă, să consum droguri,
să petrec cu prietenii.
Am fumat multă „iarbă”.
Am luat și alte droguri: LSD, PCP...
Foloseam Quaalude, Valium, cocaină, lucruri de genul ăsta.
Am început să fiu închis pe la 12 ani.
În general, furam lucruri care atrag un copil: biciclete
și lucruri de genul ăsta.
Aveam 16 ani, stăteam pe străzi
și mă uitam după case în care aș putea intra sau așa ceva.
Să fac rost de bani pentru droguri.
Era un mic magazin vizavi de casa mea.
Îl spărsesem deja și furasem casetofonul.
L-am dus la traficant și am luat droguri.
Apoi m-am întors acolo să fur niște boxe.
Niște paznici m-au prins.
Am început să mă lupt cu ei
și m-am gândit că am un cuțit în șosetă.
Am încercat să scot cuțitul și să-i înjunghii, ca să fug,
dar nu ajungeam la el, erau amândoi pe mine.
Pentru asta am ajuns la închisoare.
DUPĂ CE A ÎMPLINIT 17 ANI, ROBERTSON A FOST ÎNCHIS PENTRU SPARGERE,
ATAC DEOSEBIT DE GRAV ȘI EVADARE.
Inițial, am primit 10 ani de închisoare.
Apoi eu...
S-a întâmplat ceva. Eram în închisoarea Cross City și un tip a fost omorât.
Nu eu l-am omorât. L-au omorât alții, dar eu am primit 15 ani pentru asta.
O dată, am încercat să evadez. Am lovit un gardian în curte.
Am încercat să-i iau arma.
SENTINȚĂ JAMES ROBERTSON
TENTATIVĂ DE EVADARE 8 ANI
LOVIREA UNUI POLIȚIST 5 ANI
În acel moment, aveam o atitudine agresivă.
Am fost prins de multe ori. Înjunghiam bărbați.
AM ȚIPAT: „LASĂ CUȚITUL, CRETINULE!”
JEANNIE ZĂCEA ÎNTR-O BALTĂ DE SÂNGE.
A SĂRIT PE MINE CÂND DORMEAM ȘI A ÎNCEPUT SĂ MĂ ÎNJUNGHIE.
VEDEAM SÂNGE PESTE TOT PE PODEA.
Eram într-o conjunctură în care mă băteam tot timpul
și am pornit o revoltă și tot felul de prostii.
Toate porcăriile astea, așa că au făcut mare caz din asta.
„Doamne! E îngrozitor, ai participat la o revoltă.”
Și toate astea. La ce dracu' vă așteptați?
La așa ceva te aștepți să se întâmple în închisoare. E închisoare.
Sunt mulți oameni răi aici și, desigur,
deținuții vor face asemenea lucruri. Înțelegeți ce zic?
Dar ei spun că eu sunt capul răutăților. Eu sunt cel mai rău.
Am primit o pedeapsă pe termen lung, la siguranță maximă,
unde ești închis în celulă permanent.
Mi-au luat tot, televizorul, lucrurile mele...
Porcăria asta e o tortură. SUPRAVEGHERE STRICTĂ
ESTE IZOLAREA UNUI DEȚINUT DE POPULAȚIA GENERALĂ A ÎNCHISORII
REGULI
DETENȚIE SOLITARĂ PÂNĂ LA 23 DE ORE PE ZI
EXERCIȚII: 6 ORE/SĂPTĂMÂNĂ
Ești închis într-o celulă toată ziua. Poate ieși de două ori pe săptămână
pentru două ore, când te bagă într-un mic țarc.
Îți pierzi orice motivație.
Nu ai pic de soare.
Trebuie să trăiesc permanent în umilință. Gardienii te umilesc tot timpul,
te tratează ca pe un căcat.
Te consideră o gânganie.
E ridicol, pentru că nenorociții pe care îi plac sunt gângăniile.
DEPARTAMENTUL PENITENCIARELOR FLORIDA, DOSARUL DEȚINUTULUI
Oricând ajungi la comisie, imediat îți spun
de ceva ce ai făcut prin 1980 sau 1990.
„Ai un trecut urât.” Eu zic: „Și ce legătură are?”
Ei zic: „Ăsta e cazierul tău. De aia se numește cazier.”
Folosesc asta ca scuză ca să mă țină la izolare.
Nu toți deținuții sunt tratați așa.
Unii deținuți primesc rapoarte disciplinare și pot ieși afară.
Știți ce zic?
Stai în celula aia toată ziua.
E inuman. E o nebunie.
Bagă pe cineva într-o celulă
și îi iau toate privilegiile pentru ani și ani.
Văd atâția oameni care ies din izolare.
Știam că vor folosi orice scuză ca să mă țină la izolare.
Orice scuză.
În cele din urmă, m-am înfuriat și am spus că voi ucide pe cineva. A fost premeditat. Voiam să fiu condamnat la moarte.
ÎN 2008, JAMES ROBERTSON A FOST MUTAT ÎNTR-O CELULĂ COMUNĂ,
CU DEȚINUTUL FRANK HART.
Așa că am zis că-mi voi ucide colegul de celulă.
Eram încrezător că îl pot doborî.
Era un pedofil.
Și nu voiam să am un pedofil în celula mea.
COMPORTAMENT OBSCEN ÎN PREZENȚA UNUI COPIL
Credeți-mă, a fost premeditat. Până la capăt.
Am așteptat ca gardianul să-și facă rondul.
Știam că am cam 25 de minute la dispoziție.
M-am dus lângă el și l-am înghiontit. L-am trezit.
Aveam șosete legate.
I-am spus: „Mă lași să te leg sau te omor.”
El a zis: „Niciuna.”
Așa că am început să mă lupt cu el.
În cele din urmă, l-am strangulat. A durat cam...
Nu știu. Cam cinci sau șase minute.
Poate patru minute. Nu-mi pare rău.
Credeți că e o nebunie.
Am ajuns în punctul în care am zis: „Mă fut, voi fi condamnat la moarte.”
Mă fut pe căcatul ăla de izolare. M-am săturat să trăiesc zilnic în umilință.
Vă uitați la mine și vă spuneți: „Ăsta e nebun.”
JAMES ROBERTSON A FOST SCOS DE LA IZOLARE
ÎN ZIUA ÎN CARE L-A UCIS PE FRANK HART.
L-am cunoscut pe James acum câțiva ani,
când făceam vizite la celulele de izolare.
L-am remarcat pentru că avea un chip foarte furios.
ASISTENTĂ ÎNCHISOARE
Îți dădeai seama imediat că tipul ăsta
era o oală sub presiune gata să explodeze.
Nu vorbea cu colegii lui,
nu vorbea cu angajații, nu vorbea cu nimeni.
Dar tăcerea asta mi se părea înfricoșătoare.
Și privirea sa.
Nu se uita la tine, ci se uita prin tine.
Mă numesc Anne Otwell
și lucrez la închisoarea Charlotte din 1992.
Sunt asistentă acolo,
iar, pe atunci, lucram la secția medicală.
Aveam grijă de toți deținuții.
La izolare, ne lovim de multă frustrare,
multă furie, multe tentative de sinucidere,
din cauza faptului că sunt izolați.
Nu au atâtea apeluri telefonice
și atâtea vizite câte au deținuții de la populație generală,
nu au libertatea lor.
După o vreme, unii deținuți sunt afectați.
Dorm o mare parte din zi.
Dar, dacă mergi noaptea la izolare,
vezi că sunt treji toată noaptea și se ceartă între ei.
O cameră cu alta, îi auzi toată noaptea.
Deci izolarea aduce un nou factor în ecuație.
De când James a intrat în închisoare,
nu i-au plăcut regulile sistemului penal.
Nu i-au plăcut regulile de la izolare.
Totuși, voia să fie condamnat la moarte.
Regulile lor sunt foarte simple
și le putea face față. Condamnații la moarte...
E o mare diferență între detenția condamnaților la moarte și izolare.
E ca și cum ai ajunge din mahala în Beverly Hills.
Au propriul televizor,
au lenjeria lor de pat, dacă vor,
mâncarea e diferită, au propria asistentă,
au spațiul lor pentru exerciții și e liniște.
În aripa condamnaților la moarte auzi musca.
Și, destul de surprinzător,
există o camaraderie între ei,
deoarece sunt toți împreună acolo.
Deci acea detenție e un refugiu pentru ei.
Celălalt lucru e că, în mintea lor,
ei știu că nu vor fi executați mâine.
Știu că vor fi acolo poate pentru 25 de ani,
deci știu că nu vor pleca în altă parte decât la execuție.
Au ajuns acasă.
Așa privesc lucrurile cei mai mulți dintre ei.
Adoră acea detenție.
Unii spun că James l-a ucis pe Frank Hart
doar pentru condiții mai bune.
Eu cred că un deținut ca James e foarte narcisist.
Cred că voia condamnarea la moarte
ca să le arate tuturor că a reușit.
E ca atunci când mergi la facultate după ce ai absolvit liceul.
În mintea lui, a ajuns în detenția condamnaților la moarte.
Fie că era pentru că avea televizor sau mâncare mai bună,
a reușit datorită gândirii sale narcisiste,
voia să ajungă cineva de care să-și amintească toată lumea.
PENITENCIARUL JEFFERSON
Mă numesc Robert Lynch.
Am fost închis patru ani singur într-o celulă, la izolare,
deci cunosc bine izolarea.
FOST COLEG DE CELULĂ AL LUI ROBERTSON
Am fost în mai multe închisori cu James Robertson, Cretinul.
Sunt sigur că ne-am cunoscut la sfârșitul anilor 1980,
în închisoarea Sumter.
Îl cunosc foarte bine.
Nu-mi imaginez de ce ar spune că-i sunt prieten.
Cred că e un jeg.
Nu petrec timpul cu el. Nu bem împreună.
Nu e... Adică nu e...
Nu știu de ce ar spune că e
prietenul meu sau eu, al lui.
Am greșit, am fost închis,
dar, dacă vă dau cuvântul meu, e de încredere.
N-am să atac pe cineva fără apărare.
El nu gândește așa.
Gândirea lui e...
Dacă el crede că îți poate face ceva și scapă, o va face.
Dacă el crede că nu poate scăpa, n-o va face.
În opinia mea, e un laș.
Problema Cretinului e cuțitul lui, violența lui.
Dacă are o problemă, se duce și ia cuțitul.
Când ar putea doar să bată pe cineva.
Nu vrei să omori pe cineva doar ca să-l omori.
La el e primul impuls,
se duce și ia cuțitul pentru chestii mărunte.
Cred că James are probleme mai mari decât închisoarea.
Cred că avea probleme când a ajuns aici.
Și doar s-au amplificat.
Dacă vrei să ieși de la izolare,
trebuie să respecți regulile.
Asta e tot ce vor ei să faci.
Nu îți cer să faci ceva măreț.
Nu vor să faci ceva special. Tot ce...
Când ajungi la izolare, trebuie doar să respecți regulile
pentru o anumită perioadă.
Apoi ei spun: „Bine. Întoarce-te la comun!”
Faptul că el spune că faptele lui din anii 1980 sau 1990
sunt motivul pentru care el face asta e doar ca să se eschiveze.
Nu mă surprinde la el.
Poți să vii aici și să devii mai bun sau poți deveni mai rău.
De tine depinde. Serios! Ce alegere faci.
Poți alege să vii aici și să stai toată viața.
Trebuie doar să iei un cuțit și să găurești oameni,
îl omori pe unul și nu mai ieși.
Cretinul nu se va schimba niciodată.
Întotdeauna va fi o amenințare.
Întotdeauna fi un pericol.
Întotdeauna va fi un pericol pentru cei din jur și pentru el însuși.
Dacă s-a săturat de viață, trebuie doar să se urce pe patul de sus, din celulă.
Plonjează de acolo!
Dacă te-ai săturat cu adevărat, plonjează! Înțelegeți ce zic?
Ia lama! O dată. S-a terminat!
Asta faci când te-ai săturat de viață. El e încă viu.
Nu s-a săturat de viață.
Când James a venit și mi-a spus că vrea...
AVOCATUL LUI ROBERTSON
...pedeapsa cu moartea, m-am întrebat dacă e posibil.
Poate cineva să ceară asta?
Nu mi s-a mai întâmplat așa ceva.
ÎN 2009, JAMES ROBERTSON A FOST ACUZAT DE UCIDEREA LUI FRANK HART.
DAR N-A FOST AUTOMAT CONDAMNAT LA MOARTE.
ÎN URMĂTORII TREI ANI,
ROBERTSON A ÎNCEPUT BĂTĂLIA JURIDICĂ PENTRU A FI CONDAMNAT LA MOARTE.
Mă numesc Mark Desisto. Sunt avocatul lui James Roberston,
prezent aici.
El e acuzatul în acest caz. E cazul numărul 09812F.
I-am dat instrucțiuni avocatului meu, Mark C. Desisto,
să ceară ca acuzația să fie trecută la crimă cu premeditare
și apoi să ceară pedeapsa cu moartea.
Am fost al cincilea avocat al dlui Robertson. Mai avusese patru.
Ultimul avocat a renunțat din cauza animozității apărute
în legătură cu condamnarea la moarte.
Toți avocații lui au spus că era un tip echilibrat, cu care se înțelegeau.
Nu era distructiv sau violent în relația lor cu el.
Au spus doar că își dorea pedeapsa cu moartea
și că nu voia să-i asculte, fiindcă asta nu era o soluție.
Prima întâlnire cu dl Robertson a durat cam 15, 20 de secunde.
Era în arestul tribunalului.
M-am prezentat, i-am spus că mă ocup de cazul lui, l-am întrebat dacă e adevărat că vrea pedeapsa cu moartea.
A zis: „Da.” I-am spus că-l voi contacta curând. A fost o ședință scurtă. N-am știut cum să-l iau,
nu știam la ce să mă aștept la întâlnire.
Dar părea fericit, cred că ăsta e cuvântul, că mă ocup de caz.
Știam că dl Robertson a petrecut mult timp la izolare.
Ceilalți clienți ai mei
au petrecut maximum nouă luni la izolare.
N-am mai auzit de nimeni
să-și fi petrecut aproape toată viața la izolare.
Îmi imaginez că i-ar distruge mintea. Trebuie să-ți afecteze psihicul cumva.
Nu văd cum ar ajuta pe cineva.
Sigur că mulți m-au întrebat chiar de la început
de ce clientul meu și-ar dori pedeapsa cu moartea
și dacă mi-am pus problema sănătății sale psihice.
Înainte să fie clientul meu, principala apărare încercată
de al patrulea avocat care se ocupa de caz a fost lipsa discernământului.
În jargon juridic, lipsa discernământului înseamnă să stabilești
dacă acuzatul înțelege diferența dintre bine și rău
când comite crima.
Statul Florida stabilește sănătatea psihică
cu doi medici care îl examinează pe individ.
Atât psihologul, cât și psihiatrul au fost de acord că Robertson era sănătos psihic
când a comis crima, iar judecătorii au adoptat concluzia medicilor.
DEPARTAMENTUL PENITENCIARELOR DIN FLORIDA A FOST INSTRUIT, ÎN 2012,
SĂ PREGĂTEASCĂ INVESTIGAREA LUI JAMES ROBERTSON ÎNAINTEA SENTINȚEI.
RAPORTUL, CUNOSCUT CA PSI,
A JUCAT UN ROL IMPORTANT
ÎN PROCESUL STABILIRII SORȚII LUI ROBERTSON.
A FOST ÎNTOCMIT DE MIKE GOTTFRIED.
Fiecare are o poveste de spus.
Fiecare face lucruri bune și lucruri greșite.
Investigația dinaintea sentinței îl analizează pe James Robertson
ca om, nu ca deținut.
Va fi citit de toți cei implicați în acest caz,
iar eu evidențiez ce nu știu ei despre acest deținut
și despre trecutul său socio-economic.
Cine sunt părinții lui? Unde a făcut școala?
Câtă educație are?
Abuz de droguri și de alcool, consiliere psihologică.
Asta încearcă să facă PSI prin cooperarea acelei persoane.
Spune-mi povestea ta!
Deci l-am interogat pe James Robertson.
Am fost sincer cu el, i-am spus cine sunt, de ce am venit să-l interoghez.
Mi s-a părut cooperant, nu s-a purtat urât,
nu mi-a dat niciun motiv să mă simt amenințat.
Am vorbit în jur de o oră și jumătate.
Violența e o parte din James Robertson,
deoarece violența a făcut parte din creșterea lui.
INFORMAȚII SUPLIMENTARE
ISTORIC FAMILIE ISTORIC STARE CIVILĂ
Probleme cu părinții lui.
A explicat că a fost bătut cu nuiaua.
Părinții au divorțat, s-au recăsătorit, au divorțat, alcool...
Exista, mocnea, clocotea.
Desigur că asta duce
la acest cazier.
Și e un cazier lung.
E un tipar de violențe la James Robertson, care începe încet.
Are 12 ani. Prima infracțiune e doar un furt din magazin.
Lucruri copilărești.
Dar apoi trece la furt prin efracție.
Apoi, deși e trimis la o școală de băieți, e necontrolabil.
E un om cu care nu te poți înțelege.
Chiulește, se bate.
Tiparul se amplifică.
Asta l-a urmărit până în ziua în care a stat în fața judecătorului
în districtul Orange, Florida, și a primit zece ani de închisoare.
Partea interesantă e că, atunci când a fost acuzat,
mai avea 15 zile până împlinea 17 ani.
Așa că mă întreb dacă sentința ar fi fost alta,
deoarece, la adolescenți, tribunalul pune accent pe reabilitare.
La adulți nu e întotdeauna așa. Deseori se pune accent pe pedeapsă.
Iar asta a fost pedeapsa lui.
Dar el a mers mai departe, nu s-a conformat.
A comis un șir de infracțiuni în închisoare.
Cele 79 de rapoarte disciplinare vorbesc de la sine.
Dar apoi ai atac deosebit de grav cu armă mortală.
A introdus o armă în închisoare.
Atac neînarmat, tentativă de atac, participare la revolte.
Era un cerc complet cam cu tot ce poți face greșit.
E un om în cea mai urâtă detenție, la izolare.
O viață oribilă, între patru pereți, dar asta nu-l potolește.
Îi alimentează focul, îi dă o nouă energie.
Cred că unii deținuți nu sunt vindecați cu izolarea.
Devin încrâncenați, mai agresivi, mai periculoși.
Cred că James Robertson e un asemenea om,
deoarece, după tot timpul petrecut la izolare, a devenit mai rău.
A devenit mai agresiv, mai calculat, mai crud.
Cred că deținutul Hart, colegul lui de celulă în 2008,
a fost doar un instrument.
La finalul investigației dinaintea sentinței, ultima frază...
După adunarea și analizarea tuturor informațiilor,
dacă e găsit vinovat,
recomandarea e pentru pedeapsa cu moartea.
Am făcut recomandarea asta ca să-l recompensez pe James Robertson?
Nu.
Nu recompensez persoana.
A fost o faptă de o cruzime atroce.
Circumstanțele agravante au cântărit mai greu
decât circumstanțele atenuante și se cerea pedeapsa cu moartea.
PE 8 DECEMBRIE 2012,
JAMES ROBERTSON A FOST, ÎN SFÂRȘIT, CONDAMNAT LA MOARTE
ȘI TRIMIS ÎN DETENȚIA CONDAMNAȚILOR LA MOARTE.
L-am întrebat pe dl Robertson de la început de ce vrea moartea.
Ce motivație are?
El a zis: „Îmbătrânesc.
Mă uit la cel din celula de vizavi. Orbește, are 65 de ani,
e agresat mai mult de alți oameni, de gardieni, de deținuți, de oricine.
Nu vreau o asemenea viață. Nu vreau asta când îmbătrânesc.
Înainte eu agresam, dar acum eu voi fi cel agresat.
Nu vreau să trec prin asta.”
De asta vrea moartea.
Nu vrea să îmbătrânească și să fie agresat.
Robertson merită compasiune? Da, cred că merită.
Evident, el a fost cel care a comis crima care l-a băgat în închisoare.
Dar, înainte să ajungă în închisoare, era un om tânăr,
pentru mine era încă un copil, la 17 ani, nu fusese educat de părinți.
Am înțeles că părinții lui erau alcoolici și drogați. N-a fost îndrumat.
Când începi să aduni toate astea, prin tot ce a trecut,
mai ales că a fost la izolare, da, cred că merită puțină compasiune.
Nu-l văd ca pe un om rău care trebuie ucis.
E alegerea lui, știu.
Dar nu-l văd ca pe un om care nu se poate îndrepta.
Voi merge la execuția lui.
E un lucru pe care am vrut să-l fac de la început.
Cred că voi fi singurul chip prietenos de acolo.
Nu vreau să moară fără să știe că acolo a fost cineva
alături de el până la capăt.
Vreau să fiu în aceeași cameră și voi fi foarte atent la ce se întâmplă.
Orice se va ordona, voi fi acolo.
JAMES ROBERTSON A PETRECUT PESTE 37 DE ANI ÎN ÎNCHISOARE,
INCLUSIV 20 DE ANI LA IZOLARE
ȘI CINCI ANI ÎN DETENȚIA CONDAMNAȚILOR LA MOARTE.
ÎN ACEA PERIOADĂ, NU A AVUT NICIUN CONTACT CU LUMEA DE AFARĂ.
DISTRICTUL GREENE, TENNESSEE
Mă numesc Darrell Moshor. Locuiesc în Greenville, Tennessee.
Sunt căsătorit și am trei copii.
James Robertson e vărul meu.
Mama lui și mama mea sunt surori.
M-am mutat în Tennessee din Florida, în august 2006.
Abia când m-am mutat aici am văzut prima ninsoare.
Familia lui James, mama și tatăl lui, din nu știu ce motiv, au uitat de el.
Cei doi frați ai săi nu l-au contactat mai bine de 25 de ani.
Nu au făcut niciun efort să-l ajute financiar
sau măcar să-i scrie, lucru foarte important când ești închis.
Nu a avut niciun sprijin.
Sunt singurul care ține legătura cu el.
DARRELL ERA PREA MIC CA SĂ-L CUNOASCĂ PE JAMES, ÎNAINTE SĂ FIE ÎNCHIS.
AU LUAT LEGĂTURA LA UN AN DUPĂ CONDAMNAREA LA MOARTE A LUI JAMES.
Am luat legătura cu James probabil...
VĂR
...prin 2013, 2014.
Aș vrea să-i mulțumesc lui Dumnezeu pentru asta,
deoarece el mi-a trimis gândul să-l contactez.
Știam că e închis, nu știam că e condamnat la moarte.
I-am scris o scrisoare, probabil jumătate de pagină,
și, curând după aceea, mi-a răspuns.
Deci ținem legătura probabil de vreo patru ani.
Te-ai distrat azi?
Când am intrat în viața lui, a zis: „Sper că veți rămâne veșnic în viața mea.
Dar probabil că veți fi ca toți ceilalți,
veniți în viața mea o lună sau două și apoi plecați.”
Apoi am primit o scrisoare de la el după un an.
Zicea: „Acum m-am liniștit, știu că nu mă veți părăsi.”
Cred că felicitările ne-au impresionat cel mai mult.
Astea sunt de la James.
Asta e o felicitare pentru soția mea, Naomi. O numește surioara lui.
Zice: „Vreau să-ți mulțumesc pentru treaba minunată pe care o faci,
crescând trei copii adorabili.
Pentru sacrificiile pe care le faci și pentru că ești o mamă iubitoare.”
Înainte, încheia doar așa: „Pe curând, Jimmy!”
Apoi a început să scrie: „Te iubesc, frate!”
Apoi: „Te iubesc, Darrell!” Acum scrie: „Fii binecuvântat!”
sau „Fie ca Domnul să vă lumineze calea!” și „Vă iubesc mult de tot!”
Parcă inima lui încrâncenată s-a înmuiat.
Cred că iubirea pe care i-am arătat-o, ceva ce n-a mai avut,
i-a schimbat toată viața.
De când am luat legătura cu James,
a spus ceva de câteva ori: „N-am avut niciodată o familie,
n-am iubit pe nimeni și nimeni nu m-a iubit.”
„Nu am trăit niciodată, doar am existat.”
Omul ăsta n-a avut niciodată serviciu.
N-a fost niciodată cu o femeie.
N-a avut niciodată copii, nu a fost căsătorit niciodată
și n-a făcut tot ce facem noi în viață, pe lumea asta.
El e în altă lume.
Cred că și-a irosit viața?
Da, cred asta.
Cred că totul a început de când era bebeluș.
Sunt părinți, mame și tați, care își iubesc copiii din toată inima,
dar nu a fost așa cu mama și tatăl lui.
A avut o copilărie grea,
apoi a ajuns la închisoare de la 16 sau 17 ani.
Nu s-a născut monstru sau rău.
Omul ăsta n-a fost iubit niciodată.
Nu știu când va fi executat James.
Tribunalul decide asta.
Am discutat cu el despre...
anularea condamnării la moarte.
Ca să rămână mai mult cu noi.
Dar am fost egoist cerându-i asta, deoarece el preferă să fie executat
decât să trăiască încă 40 de ani în închisoare.
Eu voi fi acolo, clar.
Absolut! Are nevoie de cineva acolo.
M-am gândit la asta.
Nu vreau să fiu acolo, dar știu că el mă vrea acolo.
Mi-a spus că nu trebuie să fiu acolo, dar știu că i-ar plăcea să fiu.
Cred că e important.
LA 65 DE ZILE DUPĂ PRIMUL INTERVIU,
DEPARTAMENTUL PENITENCIARELOR A PERMIS
CA ROBERTSON SĂ FIE INTERVIEVAT IAR.
Nici nu vă pot spune
ce plăcut e să ai pe cineva care ține așa la tine.
Știți ce zic? E un sentiment plăcut.
Mă face să mă simt mult mai bine.
Mă face să vreau să fiu cuminte, nu mai vreau necazuri.
Nu vreau să-mi pierd privilegiul de a putea ieși, ca să-l văd. Înțelegeți?
E ca un morcov pe un băț.
Sigur că e trist să-i văd plecând.
Îmi asum toată vina pentru că trebuie să-mi petrec toată viața în închisoare.
Îmi asum toată răspunderea. Știți ce zic?
N-am să mă înfurii.
N-am să fiu înverșunat. Eram așa, eram foarte înverșunat.
Eram înverșunat când îi învinovățeam pe toți pentru ce a devenit viața mea.
Dar nu mai fac asta.
Și, ca o chestiune de principiu,
trebuie să accept consecințele, trebuie să mi le asum.
Nu-mi place să-i aud pe alții plângându-se și dând vina pe lume
și pe toate pentru problemele lor.
Viața nu e întotdeauna dreaptă.
Oamenii spun tot timpul cât de nedreaptă e lumea,
dar n-a zis nimeni că viața va fi dreaptă.
Nu e nimeni pe un nor, îmbrăcat într-o mantie și cu un baston,
care spune: „Voi face totul drept.” Nu există așa ceva.
Oamenii trebuie să accepte asta.
Tot timpul încerci să faci lumea mai bună, un loc mai bun,
dar știi că nimic nu e perfect.
Aș vrea doar ca gardienii ăștia să facă un sistem mai omenesc.
Să lase toți deținuții la comun.
Aș fi fost mult mai rațional acum
dacă n-aș fi fost închis într-o celulă atâția ani.
Sunt pregătit să plec. Am oprit apelul.
Și sunt pregătit să plec. Am fost pregătit.
M-ați întrebat ceva ultima dată când ați fost aici.
„Cum te vei simți peste doi ani?”
Sunt pregătit, am fost pregătit.
S-a terminat! Mi-am ispășit pedeapsa.
E ca un transfer sau așa ceva. Acum s-a terminat.
Am senzația că-i păcălesc.
Dar e o listă lungă.
Sunt vreo sută de deținuți condamnați la moarte
care așteaptă, deci nu știu când va fi.
Poate dura mult timp.
Poate fi rapid, nu știu.
Deja știu cum se face, știu toată procedura.
Vin și te bagă într-o...
E ca un ghips în care te înfășoară, ca să nu miști brațele,
deoarece se gândesc că te-ai putea zbate, dar n-am să fac asta.
Dar asta e doar, nu știu,
ca să dea un aspect senzațional întregului eveniment.
Să-i facă să pară periculoși, îi leagă ca pe Hannibal Lecter sau...
Mă rog, nu știu. Dar...
Sunt de acord cu asta. Tot ce fac e să te înțepe cu un ac.
Prefer să bage un ac în mine decât să fiu electrocutat.
Dar poate fi oricum. Știi ce zic?
Fiindcă toate porcăriile alea din ziare,
despre cât de inumane sunt execuțiile, sunt doar niște aberații.
Pe bune! Injectează niște substanțe
care te adorm, nu știi ce se întâmplă.
Nu simți nimic.
O ultimă întrebare. Ai vreun scurt mesaj de transmis?
Cum vrei să fii ținut minte? Ce ai spune?
Drept cineva care întotdeauna spune adevărul.
Știi...
JAMES ROBERTSON ÎNCĂ ÎȘI AȘTEAPTĂ EXECUȚIA.