Jeg lærte senere meget om familien LaHood.
Deres far er en god mand. Det er, hvad jeg har hørt om familien.
Og faderen havde tre børn,
som var Michael Jr. og Nicholas, og der er en yngre bror.
Michael var en ung mand med masser af potentiale.
Det var et potentiale, som blev frataget ham.
Jeg forstår fra hans families perspektiv, at...
...de ser mig som den ansvarlige.
TEXAS' JUSTITSMINISTERIUM
SIDEN GENINDFØRSLEN AF DØDSSTRAF I USA I 1976 ER MERE END 8.000 MENNESKER BLEVET IDØMT DØDSSTRAF FOR MORD
HER ER HISTORIEN OM DØDSGANG-FANGE #999232
Jeg kom til et punkt i mit liv,
hvor jeg indså, at jeg havde sat mig selv i den position,
og jeg var delagtig i den forbrydelse, som fandt sted.
Mit navn er Kenneth Foster Jr.
Jeg fylder 41 år i næste måned.
Jeg blev fundet skyldig i drab,
og jeg blev idømt dødsstraf i 1997.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg gik hen og affyrede et skud, og så et skud til, da jeg kom tæt på.
Hun blev skudt i kinden, og kuglen stoppede i kæben.
Jeg jagtede ham om bag et skrivebord og stak ham omkring 25 gange.
Jeg kunne ikke fatte, at jeg lige havde myrdet nogen.
Det angrer jeg ikke.
Jeg begyndte at stikke fyren på sofaen.
I 1996 VAR KENNETH FOSTER INVOLVERET I ET DØDELIGT SKYDERI I SAN ANTONIO
HAN BLEV IDØMT DØDSSTRAF,
SELV OM HAN ALDRIG HAVDE AFFYRET ET SKUD
MARK W. STILES-AFDELINGEN BEAUMONT I TEXAS
Det er ikke nødvendigt.
Okay. Okay.
Jeg er blevet gammel med skægget. Jeg har fået grå hår overalt.
Jeg voksede stort set op i San Antonio i Texas.
Begge mine forældre var...
Desværre var de begge afhængige af stoffer.
Og røg ind og ud af fængsel.
Når jeg var sammen med min far, foregik det for det meste på hans vilkår,
hvilket var at stjæle i supermarkedet, så han kunne opretholde sin vane
og se ham tage stoffer.
Han prøvede at lære mig at blive en bedre forbryder, da jeg var barn.
Omkring 4. klasse, i firserne, tog mine bedsteforældre mig ind.
De ville give mig en chance i livet
og gjorde deres bedste for at opfostre mig.
Så at sidde her og påstå, at jeg ikke havde muligheder, ville være forkert.
Det ville være en løgn.
De fortjente bedre.
På det tidspunkt, hvilket var i 1996...
...gik jeg ind i musikbranchen.
Nogle venner havde et pladestudie.
Og på gerningsaftenen, hvilket var den 14. august...
...hang vi ud. Vi røg og drak.
Og vi ville på forskellige natklubber.
Vi var fire i bilen.
Jeg kørte.
På passagersædet foran sad Julius Steen.
Bag mig sad Mauriceo Brown.
Og på passagersædet bagi sad Dwayne Dillard.
Mens vi kørte, spurgte en af passagererne,
om vi skulle røve nogen med bilen.
Så skulle vi køre op til nogen.
Det er stort set røveri. I lovens øjne er det røveri.
Jeg følte gruppepresset, og jeg indvilligede.
Og så skete det to gange.
Jeg havde en ubehagelig fornemmelse.
Jeg vidste, at det var forkert og ikke burde ske.
Og så besluttede vi os for at stoppe.
Vi kørte lidt rundt.
Vi var på vej hen til en klub, som vi havde hørt om.
Så da vi kørte mod området,
var der to biler foran os.
De to biler drejede ind i et boligområde.
Det var der, det hele tog en skidt drejning.
De kørte op til et hus til venstre...
...så vi kørte lige ud ned ad vejen.
Vi troede, at vejen var en blindgyde, så vi lavede en U-vending.
Da vi skulle til at forlade boligområdet,
stod der en kvinde for enden af indkørslen.
Og hun vinkede os ind.
Hun kiggede ind i bilen og ville vide, om hun kendte os.
Vi sagde nej.
Hun var udfordrende påklædt. Vi hørte senere, at hun var stripper.
Og hun så godt ud.
Hun var smuk.
En af passagererne i bilen havde faktisk sagt...
Det var vist Mauriceo Brown, som sad bagi.
Mauriceo Brown var klassens klovn.
Han var fjollet. Han elskede at flirte med kvinder.
Så han sagde til hende, at hun så godt ud. Og hun sagde:
"Så tag et billede. Det holder længere."
Så da stod Mauriceo Brown ud af bilen.
Han nærmede sig kvinden.
Og øverst oppe i indkørslen stod Michael LaHood Jr.
Det, der så skete, er der mange meninger om.
Da Mauriceo Brown steg ud af bilen,
var vi omkring 20 meter væk for foden af indkørslen.
Indkørslen gik op ad en skråning og så ind i en carport.
Så hvad end der foregik deroppe, vides nok kun
af Mauriceo, Michael og Mary Patrick,
for kun de var der.
Det her er SAPD-sag nummer 96-492-347,
gerningsstedet for et drab.
Jeg vidste, han havde en pistol.
Han sagde ikke, at han havde taget den.
Han sagde aldrig: "Vær klar til at køre."
Vi vidste ikke, hvad han ville gøre. Vi troede, han ville flirte med kvinden.
Ifølge Mauriceo Browns udsagn
havde Michael viftet med et våben.
Og da han viftede med våbnet,
trak han sit våben, og det gik af.
Mauriceo Brown forklarede, at vi ikke planlagde røveriet.
Han forklarede, at ingen opfordrede ham til røveriet,
og at han havde gjort det af egen fri vilje.
Men det var ikke godt nok. Nævningene troede ikke på det.
Og de dømte os begge to for drab.
De dømte mig for at være medsammensvoren.
De dømte mig mest for at være chauffør.
For at køre bilen. Og det gav de mig dødsstraffen for.
Jeg kan ærligt sige, at man ikke forstår dødsgangen, før man er der.
Man ved ikke, om man skal henrettes, og folk vil myrde og slå en.
Det var skræmmende.
Hver dag, når man er der, og hvert år blev der gjort klar til henrettelser.
Nogle af dem blev mine venner.
Folk, som sagde: "Hej med dig.
Jeg skal henrettes. Vi ses."
Og det er... "Det bliver mig."
Det kan ikke beskrives.
Det er en traumatisk proces. Det er en traumatisk proces.
"Glem det." De siger "dødsgang". Vi siger "Glem det".
I 2006 BLEV MAURICEO BROWN HENRETTET MED EN INDSPRØJTNING
STOP HENRETTELSER RED KENNETH FOSTER!
ET ÅR SENERE FIK FOSTER SIN HENRETTELSESDATO
For at forklare, hvad der skete på henrettelsesdagen,
må jeg fortælle om dagen inden.
Jeg var blevet højlydt på dødsgangen, for vi fik et ry
for at være villige til at protestere for vores rettigheder.
De fjernede mig fra dødsgangen en dag inden min henrettelse.
Hvor fører I mig hen?
Jeg følger med, hvis I siger, hvor jeg skal hen.
Må jeg se min familie? Ja eller nej?
Løslad Kenneth Foster!
Jeg var dødbange. Jeg vidste ikke, hvorfor de kom.
Jeg kunne vel ikke blive henrettet inden min henrettelse. Men hvad ved jeg?
Så da de fjernede mig fra min celle, lagde jeg mig ned.
Jeg vil ikke medvirke. Jeg vil ikke medvirke.
Løslad Kenneth Foster!
Jeg nægtede at gå. Jeg var bange.
Henrettelsen var uretfærdig, så jeg tvang dem til at bære mig.
De bar mig ud i bilen og kørte mig til Huntsville.
Og næste dag fik jeg et sidste besøg af min familie.
Jeg hørte det fra fængselsinspektøren.
Han sagde, at min dom var blevet nedsat.
"En bus henter dig om ti minutter."
SEKS TIMER FØR HENRETTELSEN
BLEV KENNETH FOSTERS DOM NEDSAT AF TEXAS' GUVERNØR, RICK PERRY
Jeg blev indskrevet på ny som fange.
Og den anden halvdel af mit liv begyndte den 30. august 2007.
Kenneth Foster afsoner nu 40 år i fængsel
Han kan anmode om prøveløsladelse i 2036
Hver eneste dag i de sidste 21 år
har jeg tænkt på, hvad jeg kan gøre
for at ændre på situationen.
For det er svært at forvandle en triumf fra en tragedie som det her,
for den mand skulle ikke være død.
Selvom jeg ikke dræbte ham, var jeg der stadig.
Jeg har måttet betale prisen, hvilket betyder noget for mig.
I løbet af årene har vi villet bygge en bro med familien LaHood.
Vi ville vise dem den person, jeg er blevet.
Vi ville tale med familien om ikke kun min dom,
men om rehabilitering og frelse var muligt?
Jeg vil vise dem, at livet betyder noget.
"I vil aldrig have tvivl om ordet 'frelse' igen."
Man farer ikke vild i det her område.
Man drejer ikke ved et uheld til venstre i stedet for højre.
De var så langt inde i området, fordi de fulgte efter nogen.
Det er mine forældres hus, hvor det skete
den 15. august 1996 kl. 02.14.
På det tidspunkt boede vi alle tre,
jeg og mine brødre, hos mine forældre. Vi var alle hjemme.
Mit soveværelse lå i den anden ende af huset.
Jeg så fjernsyn. Jeg hørte alarmen.
Så jeg stod op og åbnede døren.
Jeg så min far løbe med en pistol i sin hånd.
Og jeg hørte en kvindes stemme i gangen,
som svagt sagde "Mike" og så "skudt."
Jeg tog våbnet og fulgte efter min far.
Jeg gik ud af døren, og Mikes bil stod parkeret her.
Jeg så bogstaveligt talt en flod af blod,
som kom fra under bilen hele vejen ned ad indkørslen.
Jeg gik udenom. Og den unge kvinde skreg for fulde lunger.
Og da så jeg min bror ligge med ansigtet ned med hovedet den vej.
Og så sagde min tante: "Mijo, han er død."
Det vil jeg aldrig glemme.
Da hun sagde det, kiggede jeg på min far.
Jeg kan stadig se det for mig.
Og han gik fra at være intens...
Som far nu forstår jeg det.
Til at være...
Som om hans sjæl forlod hans krop.
Han gik ud i haven og græd for sig selv.
Jeg vidste ikke, om jeg skulle følge efter ham.
Jeg... Genoplivning nyttede ikke.
Jeg blev en fungerende vrede-holiker.
Jeg var vred. Og jeg fik ingen svar.
Jeg hørte min mor græde. Jeg lagde min brors lig på båren
efter undersøgelsen, og dødsstivheden indtraf.
Og jeg hjalp min far med at vaske min brors blod af.
Hjælp var for svage sjæle.
Den tankegang havde jeg. Og det viste sig i min adfærd.
Jeg fejrede ikke fødselsdage. Jul betød intet.
Jeg stirrede på en tom stol. Jeg følte mig for skyldig til at grine.
Jeg følte skyld over, at jeg ikke var der.
Der var ikke et tidspunkt i hans liv, hvor han havde mere brug for mig
end den 15. august 1996 kl. 02.14.
Jeg plejede at sidde udenfor i min indkørsel...
...med mit våben og udfordre djævlen til at komme tilbage.
Jeg sagde: "Kom tilbage. Nu er jeg klar."
Selv i dag siger Kenneth Foster, at han ikke vidste, hvad de lavede.
Der er ingen forsoning uden sandheden. Og at sige, at han intet vidste...
"Mauriceo ville have mig med til en fest. Jeg kørte bare.
Og det får jeg dødsstraffen for?"
Han var ikke just nogen spejder. Han havde pistolen tidligere på aftenen.
Han var prøveløsladt efter at have skudt to fyre i maven.
BETINGELSER FOR PRØVELØSLADELSE
Så det respekterer jeg ikke.
KENNETH EUGENE FOSTER VOLD MED VÅBEN
Tanken om at møde Kenneth Foster gør mig ikke vred. Det gjorde det.
Jeg vil ikke bruge nogle ressourcer
for at gøre noget udelukkende for ham.
Han kan aldrig betale mig tilbage.
Hvorfor opsøge en gæld, han ikke kan betale tilbage?
Her er noget, vi lavede. Vi havde vores "Red Kenneth Foster"-trøjer på.
Der står "Lad ikke Kenneth Foster blive endnu et offer
for racistisk motiveret retsforfølgelse."
Det er måske ikke det bedste slogan til et banner.
"Racistisk motiveret retsforfølgelse?" Hvad er det?
Hellere: "Lad ikke Kenneth blive offer for det racistiske system."
Her er et hårdtslående banner. Det får spredt budskabet.
STOP HENRETTELSEN
Det er bedre end "racistisk motiveret retsforfølgelse."
I dødsstraf-sager var de mest højlydte stemmer altid ofrenes stemmer.
Men vi mente også, især i sager,
hvor uskyldige sidder på dødsgangen...
AKTIVIST
...at de forfølges af systemet,
og at deres stemmer bør være lige så højlydte.
SYSTEMET ER I STYKKER
Her er nogle breve fra Kenneth.
Som man kan se, er de maskinskrevet og lange.
Han havde meget at sige og ville altid have mig til at gøre alt muligt.
En lang liste over det, jeg skulle gøre.
Vi tænkte, at ved at fokusere på en enkelt sag
kunne vi humanisere fanger på dødsgangen.
Hans sag var nem at forstå,
siden han ikke skød nogen.
Alle forstod, at han sad i bilen, flere meter fra mordstedet.
KENNETH FOSTER BLEV DØMT UNDER TEXAS' LAW OF PARTIES,
HVORMED ENHVER INVOLVERET I EN FORBRYDELSE KAN STILLES TIL ANSVAR
Jeg vidste intet om Law of Parties inden Kenneths sag.
Der står noget om forudsigelighed,
hvor man bør vide, at forbrydelsen kunne eller ville finde sted.
Det er en meget specifik lov,
og en stor del af vores kampagne var at få fjernet den lov,
for den beder stort set en person om at være synsk.
At man skulle have vidst, at forbrydelsen ville blive begået.
Strafnedsættelse er sjældent.
Jeg tror faktisk, at da Rick Perry nedsatte Kenneths straf,
var det kun den anden dødsstraf, som blev nedsat.
Henrettelse er overlagt mord.
Jeg så min mangeårige penneven, Justin Fuller, blive henrettet.
På trods af den kliniske overflade ved en dødelig indsprøjtning...
Når man overværer det, er det...
Det er... Det er som at overvære en voldsforbrydelse.
Man ser en nær ven blive myrdet. Og man kan intet gøre.
RETSDISTRIKT SAN ANTONIO I TEXAS
Kenneth Fosters dødsstraf var jeg enig i dengang og stadig i dag.
ANKLAGER
Og det vil jeg altid være.
Det er forkert af folk at tænke,
at han var "det forkerte sted".
At tro, at han kun var chauffør og intet vidste.
De troede nok ikke, at de ville blive kendt skyldige, for de grinede.
Da de så blev kendt skyldige, blev de nok mere bekymrede.
Kenneth var nok mest i chok. Ham var jeg mest overbevist om.
Selvom Mauriceo skød, var jeg mere overbevist om ham,
for man kunne fornemme, at han var hjernen bag det hele.
Han trak i trådene.
Han affyrede måske ikke våbnet, men han muliggjorde hele aftenen.
Det var den 14. august 1996,
da fire individer kørte i en bil og ville røve folk.
Mauriceo Brown, Dwayne Dillard, Julius Steen...
...og Kenneth Foster var chaufføren.
Mønstret var at se folk, som stoppede, og røve dem.
Den her kvinde arbejdede, og hun...
Hun var servitrice på en Jim's Coffee Shop og passede bare sig selv...
Hun prøvede at tjene drikkepenge, eller hvordan hun nu fik betalt.
De så det første offer herovre.
Det var da, at Kenneth Foster kørte bilen derover
for at lukke Steen og Brown ud, så hun kunne blive røvet.
De ledte efter et let bytte. De så, at hun var alene.
Hun ville være let at røve med en pistol.
Hvis de ikke ville bruge den, hvorfor var den så ladt?
De fire havde netop gennemført deres første røveri.
De skulle så til deres andet røveri.
De så tre personer lige her. To kvinder og en mand.
Så steg Mauriceo Brown ud af bilen igen
og sigtede på dem med pistolen og forlangte deres penge og kreditkort.
Han kørte ind på stedet.
Og han holdt øje med, hvad der foregik.
Han havde faktisk en stor andel i det her.
Efter det andet røveri ledte de efter flere ofre.
De ville ikke tage hjem, men fortsætte.
Det var da, de så Mary Patrick i et hvidt køretøj.
En smuk kvinde, som kørte alene,
så de ville følge efter hende.
Som man kan se, bugter og snor det sig meget.
Og der er ingen natklubber i nærheden,
og det var der heller ikke for 20 år siden.
Her er vi. Det er huset.
Vi er ved Michael LaHoods hus,
hvor Mauriceo konfronterede Michael LaHood,
sigtede på ham med pistolen og forlangte hans penge.
Og skød ham i ansigtet.
Det var intet uheld.
Det var aftrækkeren for sej til. Pistolen gik ikke af ved et uheld.
Kenneth Foster manipulerede de andre. Det så juryen også.
Han er en arrogant person. Og han ville have sagt hvad som helst.
Selv i dag vil han nok sige,
at han ikke forventede, at hr. LaHood ville blive myrdet.
Kenneth Fosters sag blev afgjort inden Mauriceo Browns sag,
hvilket betød, at han blev kendt skyldig. Ud over det blev han idømt dødsstraf
inden Mauriceo Brown, som faktisk skød.
Så meget troede de på, at han var indblandet.
ADMINISTRATION A UDDANNELSESBYGNING
Jeg vidste den aften, efter Mike gik bort,
at vores liv ville ændre sig.
Jeg vidste, at det normale ville ændre sig.
Men fortvivlelse skaber mere fortvivlelse.
Og jeg tænkte bare: "Jeg må tage mig sammen."
Godt at se dig. Gud velsigne dig.
Og en af mine venner begyndte at tale om tro.
Han sagde, at jeg skulle prøve hans kirke. Jeg var fascineret.
Og lidt efter lidt prægede det min sjæl.
Tak, fordi I er kommet. Mit navn er Nico LaHood.
Vi er her af en særlig årsag.
Jeg er hykler, hvis jeg ikke tror,
at nogen, som har begået mord, kan ændre sit liv. Hvorfor?
For apostlen Paulus, som skrev 2/3 af Det Ny Testamente, var morder.
Så jeg er ikke Kristus' følger, hvis jeg ikke tror på,
at nogen, som begår mord, kan blive frelst. Det siger Gud, at han kan.
Jeg kunne ikke tale om min brors mord uden at syde af vrede og had.
Hvad ændrede dit verdenssyn? Kristus afslørede mit.
Tanken om at møde Kenneth Foster... Det ville nok gavne ham.
Jeg har aldrig følt, at det manglede
i min vej til fred. Jeg har fundet fred.
NICOS TRO HAR LADET HAM FORSONE SIG MED SIN VANSKELIGE FORTID
Jeg begik ikke en fejl. Folk kalder ofte forkerte valg for fejl.
En fejl er et uheld. Jeg begik ikke en fejl. Jeg traf et forkert valg.
Jeg solgte stoffer.
Jeg solgte stoffer som ung, og jeg blev anholdt for salg af stoffer.
I 1994 BLEV NICO ANHOLDT FOR AT VILLE SÆLGE ECSTACY TIL EN VÆRDI AF $3.600
TIL EN BETJENT UNDER DÆKKE
Jeg var sur på mig selv, for jeg blev stemplet som pusher
fordi jeg traf et forkert valg.
Jeg var bare dum. Så jeg var vred på mig selv,
fordi jeg skulle håndtere at blive stemplet.
Så jeg har selv prøvet det. Derfor tror jeg på frelse.
Det her husker jeg. Det er af ham.
Det her og det her. Det er ham.
Det var i påsken.
Der er hans påskekurv.
Han var så dejlig i den alder,
for jeg havde stort set...
KENNETHS BEDSTEFAR
...frataget ham hans tidlige barndomsoplevelser
og ting, han havde oplevet dengang...
...og han var på rette kurs igen. Kenny var søn af min yngste søn,
og jeg så, at han ikke blev passet ordentligt.
Jeg anerkender, at min søn var stofmisbruger.
Han kom i knibe flere gange.
Og jeg så, at han havde brug for nye omgivelser,
så jeg bad om at lade ham bo hos mig lidt.
Og det var os to. Kenny og mig selv.
Jeg ved ikke, hvad vi lavede.
Tydeligvis noget sjovt, for vi lo stadig.
Jeg ville bare lære ham at være et godt menneske.
Hvad angår at sætte mål i sit liv,
så ville han af en eller anden årsag være politimand. Utroligt nok.
I sit andet år på gymnasiet,
fandt han sammen med en gruppe, der røg marihuana,
og han blev bortvist fra skolen.
Det var første gang, han kom rigtigt i uføre.
Da de gav ham dødsstraf, fordi han kørte en bil... Det gik ikke rigtig op for mig, at han ville blive henrettet.
Jeg tænkte bare: "Det vil aldrig ske."
Det blev tid til hans henrettelse. Guvernør Perry talte og sagde:
"Dommen bliver nedsat til livstid i fængsel."
Jeg sagde "wow". Ja, jeg græd.
Jeg er ikke så macho, at jeg ikke kan knibe en tåre.
Det var glædestårer.
Jeg sagde til mig selv på det tidspunkt:
"Nu skal han ud derfra.
Livstid i fængsel er stadig livstid, og vi har stadig et arbejde at udføre."
Jeg er 90 år nu, men jeg vil stadig se ham løsladt.
Ja, selv nu. Ja. Han vil blive løsladt.
Jeg vil gøre al i min magt for at få ham løsladt,
så det vil jeg fortsætte med, og det skal nok ske.
FAMILIEN FOSTER HÅBER, AT KENNETHS SAG BLIVER VURDERET
AF TEXAS' LØSLADELSESNÆVN
FOR AT KOMME I BETRAGTNING SKAL EN SAG STØTTES AF TO EMBEDSMÆND,
HVORAF DEN ENE ER STATSADVOKATEN
Jeg stemmer på Nico LaHood.
Nico LaHood vil gavne vores samfund.
Og han er den rette til jobbet. Stem på Nico LaHood.
14 ÅR EFTER MORDET PÅ BRODEREN
BLEV NICO LAHOOD STATSADVOKAT I BEXAR COUNTY I SAN ANTONIO
Når du har brug for hjælp, vil Nico LaHood være der.
I dag er jeg ægtemand og far, tidligere anklager og fredsdommer.
Nogle vil sige, at det ikke er nok.
Men det, der fik mig derfra og hertil,
er mit hårde arbejde og min tro på frelse.
Havde hun været et par måneder yngre, var det mord.
Jeg havde aldrig drømt om,
at jeg ville være statsadvokat i Bexar County.
"En ny æra i Bexar Countys retssystem."
Mange ville vide, hvilken slags statsadvokat jeg ville være.
Nogle sagde: "Hans bror blev myrdet i sin indkørsel."
Og nogle troede, at jeg for det meste ville begære dødsstraf.
Vi er ikke i balance. Det begærer vi.
Jeg skal vurdere tre sager i dag om dødsstraf-beslutninger.
Men til dem, der siger, at jeg er imod dødsstraf,
siger jeg: "Har du afprøvet din teori?" "Hvad mener du?"
"Er dit barn blevet skudt i din indkørsel?"
"Nej." "Du tror, du er imod dødsstraf, men du ved intet."
I JULI 2006 VALGTE NICO LAHOOD AT OVERVÆRE HENRETTELSEN
AF SIN BRORS MORDER, MAURICEO BROWN
Da jeg overværede Mauriceo Browns henrettelse, var jeg stadig vred.
Og de spurgte: "Hvad laver du her?"
Og jeg svarede: "Det rager ikke dig.
Jeg vil se det gennemført. Den person myrdede min bror. Og jeg må se ham møde Herren. Jeg må se ham.
Jeg må fysisk se ham møde Herren."
Forsoning er altid godt.
Nogle personer vil have mig til at advokere for løsladelse.
Og hvis jeg møder ham, har det intet med dommen at gøre.
Han kan søge prøveløsladelse om 40 år. Fint, hvis han har forandret sig.
Jeg kan besøge ham regelmæssigt. Hvad siger du så?
NICO LAHOOD ER GÅET MED TIL AT TALE MED LAWRENCE FOSTER
OM ET MULIGT MØDE MED KENNETH
-Godt at se dig. -Du ser godt ud.
Jeg ser ikke godt ud nu. Jeg var i kirke i morges.
Jeg var også i kirke.
Vi er her af en årsag.
Selvom der skete noget i vores familier, som vi begge fortryder.
Jeg fortryder det og føler med dig...
Og jeg håber, at der ikke er nogen fjendtlighed mellem os.
Men jeg kan kun beklage og undskylde for, hvad han har gjort,
og han ville gøre det samme.
Han ville undskylde nu, da han forstår det. Kenny kørte bilen.
Mauriceo forvoldte skaden på din bror,
og Kenny har tilbragt 24-25 år bag lås og slå.
Og nu prøver jeg at se, om der er nogen måde...
Om han kan få en ny retssag, eller hvad der nu er muligt.
Jeg ved, du har en mening baseret på, hvad du har fået fortalt.
Han blev anklaget for drab, som du ved.
Ifølge Law of Parties
skal man ikke trykke af eller dolke nogen for at være ansvarlig.
Det er Kenneths situation.
Lad mig spørge dig om det her: Gavner det på nogen måde
forsvarsadvokaterne på sagen?
Tankegangen bag Law of Parties er, at det skal gavne samfundet.
Det handler ikke om at gavne forsvaret eller delstaten, men samfundet.
Nogle mennesker er bare meget manipulerende og har hjerne.
Kan vi ikke stille den person ansvarlig,
men kun personen, som blev manipuleret, ville folk slippe af sted med meget.
Jeg prøver bare. Jeg vil finde noget, som kan gavne os
i vores sag, så Kenny kan...
...få endnu en høring eller noget,
som kan føre til en løsladelse fra fængslet.
Jeg har ingen lyst til at møde Kenneth.
Men jeg har ikke noget imod at møde ham, hvis han har brug for det.
Hvem ved, hvad der så kan ske? Men jeg går ind med et åbent hjerte.
Men jeg vil gøre det klart,
at jeg ikke har til hensigt at advokere for Kenneths løsladelse.
Jeg er bare ærlig. Han kan stadig gøre noget godt derinde.
Kommer han ud på det rette tidspunkt, så er det fint. Hvad siger du til det?
Det var interessant. Han prøvede at nærme sig emnet om,
at han mente, at Kenneth blev overstraffet
eller straffet for hårdt eller uretfærdigt,
og den mening har han ret til. Det har jeg ingen betænkeligheder ved.
Selv hvis jeg, og kun hvis, hvilket ikke sker...
Selv hvis jeg ville kæmpe for ham, har jeg ikke den bemyndigelse.
Loven er loven. Han kan ikke komme ud ligegyldigt hvad... før om 40 år.
TRE MÅNEDER EFTER DET FØRSTE INTERVIEW
GIK KENNETH FOSTER MED TIL AT BESVARE FLERE SPØRGSMÅL
Det, jeg mest vil tale med Nico om, er faktisk flere ting.
Jeg vil tale med ham om en mands magt
og hans evne til at gennemleve en situation som denne her.
Og at komme ud på den anden side som en bedre mand.
Men det er også at tale med en person,
som måske engang i sit liv kunne have været, hvor jeg er nu.
Han kunne have siddet lige her.
Jeg ser ham som en, der var på den gale kurs, men fik styr på sit liv.
Det beundrer jeg. Jeg beundrer ham som mand, og hvad han har gjort.
Og på et tidspunkt i diskussionen
kan vi måske have en juridisk snak om...
Fortjente min sag dødsstraf?
Har jeg gjort noget med min tid for at fortjene en ny chance i samfundet?
Af det, jeg har læst, når man virkelig søger tilgivelse,
skal man være ærlig om, hvad man gjorde.
Det betyder, at jeg må sætte mig med hr. LaHood og del for del gennemgå den aften.
Hvis nogen ved noget, hvis Nico og hans familie ved noget... Mauriceo ønskede ikke, at det skete. Mauriceo ville bare vise sig.
Der var intet komplot om at røve nogen.
Nogen ville have været ude med Mauriceo for at hjælpe ham.
Man sender ikke en mand ud for at røve to mennesker.
Jeg vil sige noget, som jeg har gemt til den her dokumentar.
Og det er noget, som Nico ikke ved.
Det er noget, mange af mine støtter ikke ved.
Men verden skal vide det.
Da vi var i bilen den aften,
og Mary Patrick stod her og talte med os i bilen og sagde:
"Følger I efter mig, eller hvad?"
"Nej, vi følger ikke efter dig."
Alt det står i protokollen, men her kommer den del, som ikke gør.
Da Michael LaHood stod øverst oppe i indkørslen...
Han blev måske oprørt eller var vred over, at hun talte så længe med os,
men uanset om nogen tror på det eller ej,
og jeg siger det, selvom det kan skade mig selv, men han gav os fingeren.
Sådan her.
Og lidt for sjov sagde jeg til Mauriceo:
"Lader du ham bare give os fingeren?" Og det var kun en joke.
Det var... Der lå intet bag det.
Og da sprang Mauriceo ud af bilen.
Han steg ud og gik op ad indkørslen.
Jeg tænker, at...
...hvis jeg ikke havde sagt det, var vi bare kørt.
Den skyld påtager jeg mig. Jeg påtager mig ansvaret.
Hvis jeg skal have den dom
på grund af noget, min dumme mund sagde, så tager jeg den.
Mine ord, som fik Mauriceo til at stige ud af bilen,
var: "Lader du ham gøre det?" Og han steg ud og ville spille hård.
Og det er noget, jeg har måttet leve med.
Det har jeg villet sidde foran Nico
og fortælle ham. "Vi ville ikke røve din bror."
Men det, jeg var igennem med dødsgangen,
var måske noget, som gav mig et skub. Som en advarsel.
"Hold din mund lukket. Hør efter, vær opmærksom, vær ydmyg."
Hvorfor skulle du tro mig? For det, som jeg lige sagde, kan skade mig.
Det kan muligvis blive brugt imod mig.
Så jeg måtte gå tilbage til min celle og bede og tænke.
"Hvad vil jeg sige til Nico?" For hvis han aldrig besøger mig,
er det her måske den eneste måde, han vil høre min version.
Mit retslige forsvar var altid, at vi ikke pønsede på noget. Vi ville ikke begå en forbrydelse.
Jeg sagde: "Lader du ham give dig fingeren?"
Det er ingen forbrydelse.
Men jeg tog ansvar for, hvad der skete, på grund af mine ord til Mauriceo.
Mauriceo ville ikke myrde ham. Han ville bare spille sej.
Og det kostede ham livet.
Jeg vil fortælle noget.
Det er den værste følelse i verden at...
...have nogen, som behandler dig
så godt
og giver dig alt, du vil have, med de midler, de har.
Og så at såre dem og nedgøre dem,
som jeg har gjort mod min familie.
Min bedstefar tog mig fra en far, som var stofmisbruger.
Min mor var prostitueret.
Hun døde af aids i 1993.
Han prøvede at få mig væk fra det og opfostre mig ordentligt.
Der er noget, som Nico LaHoods far,
hr. Michael LaHood Sr., sagde.
"Man kan bruge 20-30 år på at opbygge et ry.
Og på 30 sekunder kan man ødelægge det."
KENNETH HAR 18 ÅR TILBAGE, FØR HAN KAN SØGE PRØVELØSLADELSE
90-ÅRIGE LAWRENCE FORTSÆTTER KAMPAGNEN
FOR SIT BARNEBARNS LØSLADELSE
NICO LAHOOD FIK IKKE EN PERIODE TIL SOM STATSADVOKAT I 2018
HAN OG KENNETH HAR ENDNU IKKE MØDTES