Nå og da tenker jeg på
hvordan livet mitt kunne ha vært, hadde det ikke vært for dette.
Innimellom tror jeg at jeg fortjener tilgivelse.
At jeg kan forløses.
SIDEN DØDSSTRAFF BLE GJENINNFØRT I USA I 1976,
ER MER ENN 8000 MENNESKER BLITT DØMT TIL DØDEN
DETTE ER HISTORIEN OM FANGE NR. 0-989102
Jeg er veldig, veldig lei meg for det som skjedde.
Jeg skulle gjerne gjøre det ugjort.
Det jeg gjorde, definerer meg ikke.
Hvordan kunne jeg gjøre noe slikt?
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg gikk frem og avfyrte et skudd. Jeg gikk nærmere og skjøt igjen.
Skuddet gikk inn i kinnet hennes og stoppet i kjeven.
Jeg dyttet ham bak et skrivebord og knivstakk ham rundt 25 ganger.
Jeg kunne ikke fatte at jeg nettopp hadde drept noen.
Jeg angrer ikke.
Jeg begynte å knivstikke ham, jeg stakk fyren på sofaen.
I 1995 DREPTE JOSH NELSON OG KEITH BRENNAN VENNEN TOMMY OWENS
UNION FENGSEL RAIFORD I FLORIDA
JOSH NELSON BLE DØMT I 1996 OG HAR TILBRAKT HALVE LIVET I DØDSCELLE
Jeg heter Joshua David Nelson. Jeg er 40 år gammel og sitter i dødscelle.
Jeg har vært her i 20 år.
Jeg var 18 år og to måneder da saken inntraff.
Mine tidligste minner er av min alkoholiserte far.
Jeg var nok rundt fire-fem år, kanskje yngre.
Så snart han kom inn, ventet min mor på ham og så satte det i gang.
De kranglet, og det fylte husvognen.
Jeg løp på rommet mitt og gjemte meg der.
Jeg gråt for jeg visste hva som foregikk. Han slo henne.
Jeg kunne ikke hjelpe henne, men jeg var også livredd for å være nestemann.
Jeg var trolig rundt sju år da det skjedde, da de endelig ble skilt.
Da trodde jeg det ville bli mye bedre, for da var det bare jeg og min mor. Men det ble ikke bedre.
CAPE CORAL I FLORIDA
Vi dro ned til Florida.
Innen et år hadde gått, ble jeg arrestert fire-fem ganger.
Det var for en rekke biltyverier og innbrudd.
Jeg gikk på stoff.
Jeg eksperimenterte med marihuana og alkohol.
Sterk alkohol, øl, litt rohypnol.
Jeg sniffet bensin et par ganger.
Da retten hørte dette, ble det foreslått at jeg ble lagt inn til rusavvenning.
Jeg dukket bare opp en dag, og de slapp meg av på et av de stedene.
Det var ti andre gutter på samme alder der.
De var alle der av samme grunn.
Keith og jeg ble dratt mot hverandre, og vi begynte å prate.
Vi ble raskt gode venner.
Vennskapet ble sterkere jo lenger vi var til avvenning.
Og vi ble venner på gata.
Vi gikk på samme skole og var sammen så å si hver dag.
Keith og jeg ble sammen med to søstre. Tina var den yngste søsteren,
og hun ble sammen med Keith.
Det var slik vi fant hverandre.
Tommy kom inn i gjengen via en annen venn av oss.
Tommy dukket bare opp en dag i bilen sin,
og jeg hadde ikke så mye med ham å gjøre til å begynne med.
Han virket som en grepa kar.
Han var litt eldre enn oss, og vi begynte å vanke sammen.
Da Keith og jeg var på rusavvenning sammen,
flyktet vi fra virkeligheten ved å fantasere.
"Når vi slipper ut, skal vi gjøre alt mulig, begå forbrytelser."
Vi ønsket å forbedre livene våre. Å komme oss bort fra alt det der.
Om vi spoler frem til den dagen...
Jeg husker ikke hvordan temaet ble brakt på bane, men det ble brakt på bane.
Vi sa vi kunne drepe Tommy.
Vi kunne ta bilen og pengene hans.
Og gjøre hva enn vi ville. Være selvstendige.
Først trodde jeg det bare var opphetet snakk.
Jeg tenkte ikke over det.
Jeg trodde ikke at det virkelig ville skje.
Jeg planla det egentlig ikke, slik man ville...
Jeg planla det ikke i detalj.
Og ikke Keith heller.
Vi ringte ham. Han kom og hentet oss. Vi kjørte rundt.
Keith sa: "Vi må skaffe oss noen penger."
Han sa: "Greit."
Keith sa: "Hvis vi gir deg litt av de pengene,
vil du kjøre oss til møtestedet så vi kan hente pengene?"
Han sa: "Ja. Jeg kan kjøre og hjelpe dere."
Jeg følte ikke at det var oppe og avgjort. At vi skulle drepe ham.
Så vi kjørte ut til et øde sted, et ubebygd område i Cape Coral.
Vi sa vi skulle vente på at han kom ut hit for å gi oss pengene.
Vi gikk ut av bilen.
Balltreet var Tommys. Han hadde det med seg i bagasjerommet.
Han sa det var for beskyttelse.
Da jeg kom ut, brukte jeg det som grunn. "Vi står her ute i mørket, langt uti gokk.
Jeg tar dette balltreet i tilfelle noen kommer fra skogen."
Keith og jeg står utenfor og snakker om det som skal skje.
Jeg sa: "Jeg slår først. Men om jeg slår ham i svime, får du fullføre."
Med andre ord du må drepe ham.
Vi diskuterte hvordan vi skulle få ham ut av bilen.
Vi visste hvor høyt han verdsatte den bilen. Han elsket den bilen.
Keith hadde en tapetkniv. Vi skrapte støtfangeren med kniven og sa:
"Da du kjørte, må du ha truffet noe eller noe må ha skjedd med bilen.
Det er en skrape."
Han kom ut.
Han så på støtfangeren.
Jeg følte en strøm av adrenalin. Jeg prøvde å få meg til å gjøre det.
Men jeg klarte det ikke.
Og så gikk jeg forbi den...
...den delen av meg som ikke lot meg gjøre det.
Og jeg slo ham med balltreet.
Han falt ned.
Og så prøvde jeg å slå ham igjen.
Og...
Så slo jeg ham så avgjort, og han...
Han bare gråt og skrek...
Han skrek ikke, men jamret seg og sa:
"Slutt. Vær så snill og slutt. Slutt."
Han tryglet.
Og så...
Det var da han sa:
"Ta bilen, ta pengene."
Vi gikk til side og sa:
"Er det en mulighet?"
Vi diskuterte saken og sa:
"Det vil bare føre til problemer."
Keith sa at vi hadde en avtale. Om jeg svimeslo ham, ville han avslutte.
Så jeg slo ham med balltreet.
Jeg slo ham igjen.
Han sluttet å lage lyd. Sluttet å trygle, sluttet å snakke.
Keith dro løs en skolisse fra skoen sin og bandt ham fast.
Jeg sa: "Keith, nå er det opp til deg. Han er svimeslått."
Da sa Tommy: "Jeg er ikke svimeslått!"
Jeg gikk bort til ham.
Jeg slo ham med balltreet, flere ganger.
Skikkelig hardt.
Alt jeg hadde hatt med å gjøre hele livet, kom ut der og da.
Alle følelsene og alt sinnet og...
Det bare...
Alt skjedde i det øyeblikket og...
Han laget ikke... Han var ferdig da, for han...
Han sa ikke noe mer, han...
Han gjorde ikke motstand.
Så gikk Keith bort og skar over strupen hans med tapetkniven.
Vi slepte ham bort til et område med buskas og...
...dekke, kan man si, i stedet for like ved siden av en vei.
Vi la et stort trestykke over ham.
Da vi kjørte, kastet vi balltreet i vannet og kvittet oss med kniven.
Vi kvittet oss med klærne vi gikk med, for vi var dekket med... blod.
LIKE ETTER DRAPET KJØRTE JOSH OG KEITH FOR Å TREFFE KJÆRESTENE SINE
TINA VAR KEITHS KJÆRESTE DA DRAPET FANT STED
HUN LOT SEG INTERVJUE MOT AT IDENTITETEN HENNES FORBLE SKJULT
Søsteren min traff Josh på McDonald's, for han jobbet der.
Jeg møtte Keith gjennom Josh,
og kort tid etter ble vi sammen.
Vi hadde alle familieproblemer.
Og vi hadde alle lenge snakket om at vi ville rømme sammen.
Vårt største problem var hvordan vi skulle komme oss noe sted.
Keith og Josh sa: "Ikke tenk på det." De ville skaffe en bil.
Den dagen ringte de og sa: "Vi drar i kveld."
Vi sa: "Ok." Og så ventet vi bare på å bli oppringt
med beskjed om å forlate huset og gå ned gaten for å bli hentet.
Så snart vi så Tommys bil, skjønte vi at noe var galt.
Vi visste ikke om de hadde overtalt Tommy til å gi fra seg bilen,
eller hva som foregikk.
De var begge veldig stille, og vi spurte: "Hvor er Tommy?"
Keith svarte: "Vi drepte ham."
JOSH OG KEITH KJØRTE KJÆRESTENE 200 MIL TIL NEW JERSEY I TOMMYS BIL
DE BLE ARRESTERT EN UKE SENERE DA TINA OG SØSTEREN VARSLET POLITIET
TILTALE
JOSHUA D. NELSON (HVIT MANN, FØDT 16/01/77)
KEITH H. BRENNAN (HVIT MANN, FØDT 18/3/78)
OVERLAGT DRAP
RAN MED DØDELIG VÅPEN
JOSH OG KEITH BLE BEGGE DØMT TIL DØDEN I 1996
SIDEN KEITH VAR 16 ÅR DA DRAPET FANT STED,
BLE DOMMEN SIDEN OMGJORT TIL LIVSTID I FENGSEL
STONY POINT I NEW YORK
Dette er et bilde av Tommy da han var rundt 18 år.
Dette er Tommy da han jobbet for Winn-Dixie.
Han var rundt 16 år da.
TOMMYS MOR
Dette var det siste bildet som ble tatt.
Det er Tommy. Det var torsdagskvelden før han døde. Og søsteren min.
Det var bilen, en Ford Probe, som de ville ha.
Jeg tok bildet av ham og søsteren min.
Han kilte henne i siden.
Og kvelden etter ble han drept.
Så jeg vet at det var det siste bildet som ble tatt av ham.
Tommy var en veldig glad og energisk person.
Han likte biler og å installere stereoanlegg.
Han var alltid på farten. Likte å få nye venner.
Jeg tror ikke han hadde fiender.
Han verken drakk eller røykte. Man fant ikke et bedre menneske.
Han skulle studere ved høyskolen.
Han hadde begynt å studere kriminalrett. Han ville bli politi.
Han ville kjøpe en tomannsbolig.
Han skulle bo i den ene boligen med familien sin og jeg i den andre.
Lamborghinien hans skulle stå parkert i oppkjørselen.
Jeg sa: "Ok."
Hørtes greit ut da.
Til å begynne med visste vi ikke hva som hadde skjedd.
Vi trodde aldri det skulle ende slik.
Vi dro hjem til Josh og snakket med stefaren hans.
Vi dro til skolen og snakket med venner.
De antok at de alle hadde dratt til Fort Lauderdale.
Vi tenkte at det verste måtte være, i og med at han ikke gikk på stoff, at de hadde dopet ham ned og han hadde glemt å ringe hjem.
Det var vårt verst tenkelige scenario.
PÅTALEMYNDIGHETEN MOT JOSHUA DAVID NELSON
OBDUKSJON - YTRE UNDERSØKELSE
Det gikk 11 dager før vi visste hva som hadde skjedd.
FREMTREDEN FORRÅTNELSE
De måtte identifisere ham ved hjelp av tannregistre grunnet forråtnelsen.
Elleve dager på en mark i Florida, i den varmen.
Han skulle ha fått muligheten til å utrette alt han hadde fore.
TOMMYS BROR
Men han fikk ikke sjansen.
På grunn av en teit bil.
Jeg trenger bare å tenke på det, så begynner jeg å gråte som et lite barn.
Jeg er forbannet, tro du meg.
Han har levd hele denne tiden mens min familie dør.
Dette er sterke ord fra en fredsommelig hippie.
Men jeg er ikke så fredsommelig.
Fred, kjærlighet og lykke for evig til du brutalt dreper broren min.
Jeg vil vie livet mitt.
De skulle ønske de aldri... De har det bedre der de er.
For de vil ikke ønske å møte meg når de slipper ut.
Dette er Tommys far. Han døde 4. desember 2004.
Kreft.
Og ja...
Han håpet å få med seg henrettelsen.
Han skulle spise popkorn på første rad.
De sa han til journalistene den gang.
Men etter som han ble sykere og sykere,
skjønte vi at han ikke ville få oppleve det.
Det er lenge å vente i 22 år.
Han burde ha blitt tatt av dage for lenge siden.
Slik de ser det, hadde de en grunn og de planla det.
Men når man tenker seg om, fantes det overhodet ingen grunn.
Tommy prøvde å si til dem: "Ta bilen, ta bilen."
Han visste at de drepte ham.
Men de fortsatte. De tok valget om å drepe ham.
De kunne bare ha tatt bilen og dratt.
Men de valgte feil. Og nå betaler de prisen for det.
Og én av dem må bøte med livet sitt.
THREE RIVERS I MICHIGAN
PEGGY VAR MOR TIL JOSH
HANS FAR ALAN VAR HENNES ANDRE MANN
PEGGY VAR FØRST GIFT MED JERRY STEWART
Da jeg var 19 år, ble jeg gift med Peggy. Hun er mor til Heather, datteren vår.
Peggy er også mor til Josh Nelson.
Jeg tror jeg ble skilt da jeg var 21 år.
Og...
Josh ble født rundt tre år senere.
Jeg kan huske da Heather var seks måneder gammel,
at jeg følte meg urolig for morsomsorgen som Peggy var i stand til å gi henne.
Jeg kan huske at Heather gråt i et av de bakre rommene.
Jeg så til Heather, og hun roet seg ned.
En gang hørte jeg at Peggy sto opp og gikk bak i husvognen,
og gråtingen stoppet ganske umiddelbart.
Det var noe jeg la merke til.
Det virket annerledes.
Jeg gikk bak for å se hva som foregikk.
Og idet jeg kom inn på rommet,
tok Peggy et steg unna Heather, babyen, med en pute i hånden.
Det virket som om Peggy holdt puten over Heathers ansikt.
Da hun trakk seg unna, begynte Heather å gråte igjen.
Jeg kunne ikke se det tydelig,
men det føltes som om det var dette som foregikk.
Jeg spurte Peggy om det.
Hun nektet for det. Hun sa at hun bare hadde prøvd å trøste Heather.
Det var et par lignende hendelser.
Da jeg fikk omsorgsretten for Heather, husker jeg at jeg spurte henne:
"Ønsker du dette?"
For man vet ikke med sikkerhet hva barn føler om slikt.
Jeg husker at Heather sa
at hun ville komme til Michigan og bo hos meg,
men hun var veldig urolig for Josh.
Hun sa: "Jeg vil ikke la Josh være der helt alene."
Moren min var ikke omsorgsfull.
Jeg vil påstå at hun ikke hadde morsevner.
JOSHS HALVSØSTER
Jeg tror at det fantes et tomrom i henne
som gjorde at hun ikke kunne være den moren
som jeg og Josh trengte, og som det er meningen at barn har.
Det var den alkoholiserte delen som definerte Alan, faren til Josh.
Jeg vet at han var voldelig mot Josh.
Han ga ham mye ris, og han skrek mye til ham.
Men jeg vet ikke hvor mye verre det ble da jeg ikke var der,
enn da jeg besøkte dem.
Om det er noe som folk, bak lukkede dører...
Jeg vet ikke.
JOSHUA BLE VITNE TIL MYE VOLD
FAREN SLO OG MISHANDLET MOREN UNDER HELE OPPVEKSTEN HANS
Det er tøft nå.
Jeg tror det miljøet ødela Josh.
Han fikk aldri verdier og moral.
Han ble aldri vist kjærlighet.
Når man ikke har det, kan man ikke gi det.
Og man kan ikke...
Det er ikke noe der.
Som sagt, jeg tror ikke han noensinne fikk sjansen.
FORELDRENE TIL JOSH SKILTE SEG DA HAN VAR SJU ÅR
MOREN GIFTET SEG PÅ NYTT NOEN ÅR SENERE
Da de flyttet til Florida, i 1991,
ble all kommunikasjon og alle bånd til familien kuttet.
Jeg fikk høre om de seksuelle overgrepene som Greg utsatte ham for,
stefaren, i løpet av rettssaken.
Jeg hadde ingen anelse.
HAN UTFØRTE MUNNSEX PÅ MEG
-HVOR OFTE SKJEDDE DET? -TO-TRE GANGER I UKEN.
-PÅGIKK DET I EN ÅRREKKE? -JA, TO-TRE ÅR.
Ifølge det jeg leste i rapportene
var Gregs overgrep mot Josh en daglig, ukentlig forekomst.
Det skjedde ikke nå og da.
Det var... Ifølge rapportene utgjorde det nesten hele livet hans.
Det begynte med at jeg sto i dusjen.
Han kom inn og satte seg på toalettet.
Jeg skjønte jo at det var noe som ikke stemte her.
Til slutt kom han inn på rommet mitt og berørte meg nedentil.
Penisen min. Og jeg prøvde å rulle unna.
Han ga seg ikke.
Jeg prøvde å rulle unna. Jeg lot som om jeg sov.
Jeg lot som om det ikke skjedde.
Det kunne ikke skje.
Jeg sank dypere inn i meg selv, og til slutt fikk jeg ereksjon.
Jeg var ung og kroppen min reagerte.
Og så utførte han oralsex på meg.
Da han gjorde det...
Jeg kan ikke beskrive hva jeg følte.
Jeg følte ingenting. Absolutt ingenting.
Som sagt, sank jeg dypere inn i meg selv. Jeg flyktet fra meg selv.
Til slutt tok jeg mot til meg og fortalte det til min mor,
etter at det hadde pågått i seks måneder til et år.
Jeg ba henne sette seg, og jeg så på henne og sa:
"Mamma, han gjør dette mot meg."
Hun kalte ham inn på rommet, og han innrømmet det.
Han sa at han trodde jeg likte det. Det var derfor han gjorde det.
Hun sa at om han noensinne gjorde det igjen, ville hun drepe ham.
Jeg satt der og tenkte: "Om han noensinne gjør det igjen?"
Hva med de gangene han hadde gjort det?
Hva med alle de gangene han alt hadde gjort det?
Det er vanskelig å tro...
...at et uskyldig barn...
...nå sitter i dødscelle.
Og de blir ikke stilt til ansvar...
De folkene som har plassert ham der han er.
Jeg skulle ønske at jeg kunne ha reddet ham.
Jeg skulle ønske noen kunne ha reddet ham.
For ingen fortjener det.
Det var så mange mennesker som kunne ha reddet ham.
Voksne som burde ha grepet inn.
Være seg om han var to eller 12 år...
Ingen beskyttet ham. Jeg er lei meg for at jeg ikke gjorde det.
Det fikk ham til å gi seg en liten stund. Kanskje et par-tre måneder.
Men det holdt ikke opp.
Ja, han gjorde nye tilnærmelser.
Denne gangen var jeg 18 år, og...
Jeg følte at jeg ikke ville la det skje lenger.
Og han reagerte ikke.
Men han sa: "Du må bli med meg.
Vi må snakke med moren din." Jeg sa: "Ja! La oss snakke med mamma."
Men han manipulerte situasjonen.
Han ville at jeg skulle vente i bilen, mens han gikk inn og snakket med min mor.
Hvem vet nå i ettertid?
Jeg var bare tillitsfull, av en eller annen grunn. Jeg vet ikke.
Jeg stolte på de som var i den posisjonen, som en autoritetsfigur.
Jeg stolte bare på ham.
Han gikk inn og snakket med min mor, og hun kom rasende ut. Fly forbannet.
Hun ba meg gi henne nøkkelen min.
Jeg ble kastet ut! Jeg måtte komme meg ut!
Jeg hadde verken jobb eller penger. Jeg måtte ta klærne mine og komme meg ut.
Jeg tenkte: "Greit. Hva kan jeg gjøre?"
SENERE SAMME DAG DREPTE JOSH OG KEITH TOMMY
EN UKE FØR DRAPET
HADDE KEITHS KJÆRESTE TINA FÅTT SKYSS AV TOMMY
En kveld dro søsteren min og jeg hjem til Josh for å treffe Keith og Josh.
Keith var ikke der.
Jeg skulle gå til en telefonkiosk for å ringe Keith.
Tommy var der den kvelden,
og han sa jeg kunne bruke mobilen i bilen hans.
Da vi kom inn i bilen hans,
sa han at vi måtte kjøre opp langs veien til et sted han kunne få signal
slik at jeg kunne ringe.
Jeg samtykket.
I stedet kjørte han meg til et øde område der ingen andre oppholdt seg.
Der forgrep han seg på meg.
Jeg hadde ikke tenkt å si noe, men søsteren min merket at noe var galt.
Så snart jeg sa det til henne, fortalte hun alt til Josh.
Josh ble selvsagt rasende.
Først nektet Tommy for alt,
men senere innrømmet han hva han hadde gjort.
TINA OG SØSTEREN FIKK HØRE OM TOMMYS DØD
DA JOSH OG KEITH HENTET DEM PÅ DRAPSKVELDEN
Da jeg først fikk vite hva som hadde skjedd, var jeg glad Tommy var borte.
Det var min første tanke.
Jeg trengte aldri å ha med ham å gjøre igjen.
Skyldfølelsen kom senere.
Det var ikke som om jeg følte at de gjorde det de gjorde,
bare på grunn av det Tommy gjorde mot meg.
Jeg visste at de begge hadde problemer i livene sine,
men jeg følte at det som hadde skjedd med meg,
var dråpen som fikk begeret til å flyte over.
Mange liv gikk tapt den kvelden.
Ikke bare Tommys.
Mange ble såret, mange ble knust.
Josh, Keith, hele Owens-familien.
Ingen vil forbli som de var, etter den kvelden.
Josh vil alltid ha en spesiell plass i hjertet mitt.
Han er en godhjertet person.
Han var en redd unge.
Han var blitt påført mye skade i løpet av livet.
Og det fikk et fryktelig utløp.
TINAS ANKLAGER MOT TOMMY ER ALDRI BLITT BEVIST
Det kan ha skjedd.
Vi vet ikke.
Jeg tror ikke det er relevant. De nevnte det i rettssaken.
De var alle venner.
Det var ingen tvang eller voldtekt.
Det ble ikke snakket om det,
bortsett fra nevnt den ene gangen, og det var det.
De planla det, med overlegg. De ville ha bilen hans, og de drepte ham.
GRATULERER MED DAGEN, TOMMY OWENS
Å lokke noen ut i skogen. Å lokke noen ut av sin egen bil,
og å slå ham med et balltre og kutte strupen på ham
mens han trygler for livet og sier at de kan ta bilen, og likevel sier de:
"Nei, vi skal drepe deg." Og det gjorde de.
Og hva oppnådde de?
De er i fengsel, og sønnen min er borte.
Så nei, jeg tilgir dem ikke. Jeg håper de brenner i helvete.
Jeg kan ennå ikke fullt ut føle
og forstå og begripe hva jeg gjorde den kvelden.
Hvordan kunne jeg gjøre noe slikt?
Hvordan kunne jeg... særlig etter å ha vært et offer hele livet,
å ha vært et offer for andre, gå ut og brutalt gjøre en annen til mitt offer?
For jeg er helt og holdent ansvarlig for det.
Ingen andre er ansvarlige. Jeg gjorde det.
Jeg skulle så gjerne gjøre det ugjort.
Jeg vil fjerne den smerten jeg påførte alle.
Jeg vil bringe ham tilbake, men jeg kan ikke.
Jeg vet ikke hvordan... Jeg vet ikke hvordan jeg kan gjøre det godt igjen.
Jeg vet ikke hvordan jeg kan be om forlatelse.
Jeg vet bare ikke hva jeg kan si.
Så...
Han tar ansvar nok,
men det er mer eller mindre alt han sa, at han...
Han har hatt alle disse årene til å tenke over
det at han er ansvarlig for det som skjedde.
Men mine følelser overfor ham er uendret.
Jeg burde ikke tilgi ham på grunn av den uttalelsen.
Nei.
Jeg tror det er ordene han trenger å si.
Han vet at avrettelsesdagen nærmer seg.
Han vil si hva som helst for å oppnå litt sympati.
Men den gangen sa han ikke noe.
Han skar en grimase mot oss da han forlot rettssalen.
Det ble nevnt under rettssaken, at han flirte.
Det eneste han var lei seg for, var at han ble fakket.
Jeg husker ikke det, men jeg ville aldri ha flirt mot dem over noe slikt.
Jeg kan ha flirt over noe som ble sagt i retten,
eller noe jeg var uenig i.
Men selv da ville jeg ikke ha gjort det mot dem.
TO MÅNEDER ETTER DET FØRSTE INTERVJUET
SAMTYKKET JOSH TIL Å SVARE PÅ FLERE SPØRSMÅL OM DRAPET
JOSH HAR ALDRI HEVDET
AT DET PÅSTÅTTE OVERGREPET MOT TINA VAR EN FAKTOR I DRAPET PÅ TOMMY
Jeg følte ikke at de gjorde det de gjorde,
bare på grunn av det Tommy gjorde mot meg.
Jeg følte at det som hadde skjedd med meg,
var dråpen som fikk begeret til å flyte over.
Det er et vanskelig spørsmål å svare på.
For jeg tror ting skjer...
Det er mange ting som skjer, som fører til noe annet.
Jeg tror ikke det var den avgjørende faktoren
for at vi drepte ham.
Nei.
Men det var helt klart en faktor.
Det...
Det gjorde at han ikke var så uskyldig, i mine øyne.
Man kan ikke flykte fra seg selv når man sitter helt alene i en celle.
Det har hjulpet meg.
Det har hjulpet meg med å endre meg og undersøke hvem jeg egentlig er,
og ikke hvem jeg er på grunn av det jeg opplevde.
Jeg er mer i kontakt med følelsene mine og den siden av meg selv og mer...
Ja, jeg er ikke sint, og jeg har ikke vondt, jeg...
De tingene dominerer ikke livet mitt.
Iblant tenker jeg at jeg fortjener å dø, fordi det er det samfunnet vårt tror på.
At det er prisen man betaler
noen ganger når man begår drap.
Men samtidig føler jeg ikke at jeg fortjener å dø, fordi...
Dødsstraffen er forbeholdt de verste av de verste, sier de.
Men er jeg den verste av de verste?
Jeg vet at du ikke kan se på meg uten å se hva jeg har gjort.
Men jeg håper at folk kan se på meg og se,
uten å glemme det, men se meg som mer enn det.
Jeg vet at det er uhyre vanskelig for folk å gjøre.
Jeg forstår det, og...
Jeg vil bare ses for alt som jeg er, ikke for det ene øyeblikket.
Den ene...
...ufattelige, forferdelige, grufulle avgjørelsen.
Jeg er mer enn det. Og...
Det var noe av det som motiverte meg til dette. Jeg vil...
Jeg vet at det trolig ikke vil bety mye,
men jeg vil at folk skal vite at det ikke er så enkelt.
Det er ikke så renskåret. Det er...
Jeg er ikke et dyr som må avlives.