Nogle gange tænker jeg på,
hvordan mit liv havde været, hvis det ikke var sket.
Sommetider mener jeg, at jeg fortjener tilgivelse.
At jeg ikke er helt fortabt.
SIDEN GENINDFØRELSEN AF DØDSSTRAFFEN I USA I 1976
ER OVER 8.000 PERSONER BLEVET IDØMT DØDSSTRAF FOR MORD
DETTE ER HISTORIEN OM DØDSGANGENS FANGE NUMMER 0-989102
Jeg er meget, meget ked af det, der skete.
Bare jeg kunne gøre det ugjort.
Sådan er jeg slet ikke.
Hvordan kunne jeg gøre det?
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg gik hen og affyrede et skud, og så et skud til, da jeg kom tæt på.
Hun blev skudt i kinden, og kuglen stoppede i kæben.
Jeg jagtede ham om bag et skrivebord og stak ham omkring 25 gange.
Jeg kunne ikke fatte, at jeg lige havde myrdet nogen.
Det angrer jeg ikke.
Jeg begyndte at stikke fyren på sofaen.
AT LEVE MED KONSEKVENSERNE
I 1995 DRÆBTE JOSH NELSON OG KEITH BRENNAN DERES VEN TOMMY OWENS
UNION-FÆNGSLET, RAIFORD I FLORIDA
JOSH BLEV DØMT I 1996
OG HAR TILBRAGT OVER HALVDELEN AF SIT LIV PÅ DØDSGANGEN
Jeg hedder Joshua David Nelson. Jeg er 40 år og sidder på dødsgangen.
Jeg har været her i 20 år.
Jeg var 18 og et par måneder, da det skete.
Mit tidligste minde er om min far, der var alkoholiker.
Jeg var nok fire eller fem eller måske yngre.
Når han kom ind, ventede min mor på ham, og så gik de i gang.
De skændtes, og det fyldte hele husvognen.
Jeg løb ind på mit værelse for at gemme mig.
Jeg græd, fordi jeg vidste, at han bankede hende.
Jeg kunne ikke hjælpe hende, og jeg frygtede, at jeg stod for tur.
Jeg var nok syv år, da de endelig blev skilt.
Jeg troede, at det ville blive bedre, når det bare var mig og min mor,
men det blev ikke bedre.
CAPE CORAL I FLORIDA
Vi tog ned til Florida.
På mindre end et år blev jeg anholdt fire eller fem gange.
Det var for adskillige biltyverier og indbrud.
Jeg tog stoffer. Jeg eksperimenterede med marihuana og alkohol.
Spiritus, øl, Rohypnol.
Jeg sniffede endda benzin et par gange.
Da retten hørte det, foreslog de, at jeg skulle på afvænning.
Jeg dukkede op en dag, og så får man en plads
sammen med ti drenge på samme alder.
De er der højst sandsynligt af samme årsag.
Keith og jeg...
Vi fandt bare hinanden. Vi begyndte at tale sammen.
Vi blev hurtigt venner. Gode venner.
Det venskab blev dybere, jo længere tid vi var der.
Vi blev også venner udenfor.
Vi gik på samme skole og var stort set sammen hver dag.
Vi blev kærester med to søstre. Tina var den yngste søster,
og hun blev kæreste med Keith.
Det var sådan, vi mødtes alle sammen.
Tommy kom ind i gruppen gennem en anden af vores venner.
Tommy kom bare trillende i sin bil en dag.
Jeg talte ikke så meget med ham i starten.
Han virkede som en fin fyr.
Han var lidt ældre end os, og så begyndte vi at hænge ud sammen.
Da Keith og jeg var på afvænning sammen,
slap vi væk fra virkeligheden ved at fantasere.
"Når vi kommer ud, gør vi alt det her og begår forbrydelser."
Vi ville få bedre liv. Vi ville væk fra alt det her.
Og så spoler vi frem til den dag.
Jeg ved ikke, hvordan vi kom til at tale om det, men vi talte om det.
Vi sagde, at vi kunne dræbe Tommy.
Vi kunne tage hans bil og hans penge.
Og...
...så kunne vi gøre, som vi ville, og leve vores eget liv.
Først troede jeg bare, at vi bare afreagerede.
Jeg tænkte ikke over det.
Jeg troede ikke, at det ville blive til noget.
Jeg begyndte ikke at planlægge det, som man ville...
Jeg planlagde det ikke nøje. Det gjorde jeg ikke.
Heller ikke Keith.
Vi ringede til ham. Han kom forbi og samlede os op. Vi kørte rundt.
Keith sagde: "Vi skal have fat i nogle penge."
Han siger: "Fint nok."
Og Keith siger: "Hvis vi giver dig en del af pengene,
vil du så køre os over til mødestedet, så vi kan hente pengene?"
Han sagde, at han gerne ville hjælpe os.
Jeg følte stadig ikke, at det ville komme til at ske. "Vi dræber ham."
Vi kører ud til et forladt område.
Et ubebygget område i Cape Coral.
Vi siger til ham: "Vi venter på ham. Vi venter på, at de kommer med pengene."
Vi stiger ud af bilen.
Tommy havde baseballbattet.
Han tog det med om bag bilen. Det var til beskyttelse, sagde han.
Da jeg steg ud, brugte jeg det som min præmis.
"Vi står her i mørket langt fra alfarvej.
Jeg tager et bat med, hvis der kommer nogen ud af skoven."
Keith og jeg er udenfor, og vi taler om, hvad der skal ske.
Jeg siger, at jeg slår ham først, og så skal han gøre det færdigt.
Han skulle altså slå ham ihjel.
Vi talte om, hvordan vi fik ham ud af bilen.
Vi vidste, hvor meget den bil betød for ham. Han elskede den.
Keith havde hobbykniven.
Vi skar i kofangeren med den.
"Du må være kørt ind i noget.
Der er sket noget med bilen. Der er en ridse."
Han steg ud.
Han kiggede på kofangeren.
Jeg kunne mærke adrenalinen. Jeg prøvede at få mig selv til at gøre det.
Jeg kunne ikke gøre det.
Og så kom jeg forbi det,
den del af mig, der ikke tillod mig at gøre det,
og så slog jeg ham med battet.
Han faldt.
Jeg prøvede at slå ham igen.
Og...
Jeg ramte ham helt sikkert, og han...
Og han græd og skreg.
Han skreg ikke. Han stønnede og sagde:
"Stop. Lad være. Hold op."
Han tryglede.
Og så...
Så sagde han: "Tag bilen. Tag pengene."
Vi gik lidt til siden og talte sammen.
"Er det en mulighed?"
Vi talte lidt sammen.
"Det går ikke. Vi får ballade for det her."
Keith sagde, at vi havde en aftale.
Hvis jeg slog ham ud, ville han gøre det af med ham.
Så jeg slog ham med battet.
Jeg slog ham igen.
Han holdt op med at trygle og sige noget.
Keith trak et af sine snørebånd ud af sin sko og bandt ham.
Jeg sagde: "Keith, nu er det dig. Han er væk."
Så sagde Tommy: "Jeg er ikke væk!"
Jeg gik over til ham.
Jeg slog ham adskillige gange med battet.
Meget hårdt.
Alt, hvad jeg havde oplevet hele mit liv, kom ud i det øjeblik. Alle de følelser, al den vrede...
Det...
Det hele skete bare i det øjeblik, og...
Han sagde ikke... Han var væk, for han...
Han sagde ikke mere. Han...
Han kæmpede ikke imod.
Keith gik hen til ham og begyndte at skære halsen over på ham med hobbykniven.
Vi trak ham hen til et område med flere buske
og bunddække, kan man sige, i stedet for ved siden af vejen.
Vi tog et stort stykke træ og lagde det over ham.
Da vi kørte væk, smed vi battet i vandet og smed hobbykniven væk.
Vi tog det tøj af, vi havde på,
for vi var indsmurt i... blod.
UMIDDELBART EFTER DRABET PÅ TOMMY
MØDTES JOSH OG KEITH MED DERES KÆRESTER
TINA VAR KEITHS KÆRESTE PÅ DRABSTIDSPUNKTET
HUN GIK MED TIL AT BLIVE INTERVIEWET, HVIS HUN KUNNE VÆRE ANONYM
Min søster mødte Josh på McDonald's, hvor han arbejdede.
KEITHS EKSKÆRESTE
Jeg mødte Keith gennem Josh,
og kort tid derefter blev vi kærester.
Vi havde alle sammen problemer i vores familier.
I et stykke tid havde vi alle sammen talt om,
at vi gerne ville stikke af sammen.
Vores største problem var, hvordan vi overhovedet skulle komme af sted.
Keith og Josh sagde, at de ville skaffe en bil.
Den dag ringede de og sagde, at vi skulle af sted den aften.
Så vi ventede bare på telefonopkaldet,
og så skulle vi forlade vores hjem og blive samlet op.
Så snart vi så Tommys bil, vidste vi, at der var noget galt.
Vi vidste ikke, om de havde formået at overbevise Tommy om at give dem bilen,
eller hvad der foregik.
De var begge meget stille. Vi spurgte, hvor Tommy var.
Keith sagde: "Vi har slået ham ihjel."
JOSH OG KEITH KØRTE DERES KÆRESTER
1.900 KM TIL NEW JERSEY I TOMMYS BIL
DE BLEV ANHOLDT EN UGE SENERE,
DA TINA OG HENDES SØSTER KONTAKTEDE POLITIET
TILTALE MOD JOSHUA D. NELSON (HVID MAND, FØDT 16.01.77)
KEITH H. BRENNAN (HVID MAND, FØDT 18.03.78)
OVERLAGT DRAB FORSÆTLIGT DRAB
RØVERI MED ET DØDELIGT VÅBEN
JOSH OG KEITH BLEV BEGGE DØMT TIL DØDEN I 1996
KEITH VAR 16 ÅR PÅ DRABSTIDSPUNKTET,
SÅ HANS STRAF BLEV ÆNDRET TIL FÆNGSEL PÅ LIVSTID
STONY POINT I NEW YORK
Det her er et billede af Tommy, da han var omkring 18 år.
Det er Tommy, da han arbejdede i Winn-Dixie.
Da var han omkring 16 år.
TOMMYS MOR
Det her er det sidste billede af ham.
Det er Tommy. Det var torsdag aften, inden han døde. Og min søster.
Det var bilen. Den Ford Probe, de ville have.
Jeg tog billedet af ham og min søster.
Han kildede hende.
Aftenen efter blev han dræbt.
Jeg ved, at det er det sidste billede af ham.
Tommy var en meget glad og energisk dreng.
Han elskede biler og at installere stereoanlæg.
Han var altid i gang og havde mange venner.
Han havde ikke rigtig nogen fjender.
Han drak og røg aldrig. Han var sådan et godt menneske.
Han skulle på college.
Han var lige begyndt at studere strafferet. Han ville være betjent.
Han sagde, at han ville købe et dobbelthus.
Han skulle bo i den ene ende med sin familie, og jeg skulle bo i den anden.
Han ville have en Lamborghini i indkørslen.
Jeg sagde: "Fint." Det lød godt på det tidspunkt.
I starten vidste vi ikke, hvad der var sket.
Vi troede ikke, at det ville ende sådan.
Vi var taget hjem til Josh og havde talt med hans stedfar.
Vi tog hen på skolen og talte med hans venner.
De gik ud fra, at de var kørt til Fort Lauderdale.
Han tog jo ikke stoffer, så vi troede,
at de havde givet ham nogle stoffer, så han havde glemt at ringe hjem.
Det var det værste, vi forestillede os.
ANKLAGEMYNDIGHEDEN MOD JOSHUA DAVID NELSON
UNDERSØGELSER OWENS, THOMAS
Der gik 11 dage, før vi vidste, hvad der var sket. De identificerede ham ved hjælp af tandkort,
på grund af forrådnelsen.
11 dage på en mark i Florida i den varme.
Han skulle have været i stand til at gøre alt det, han gerne ville.
TOMMYS BROR
Det fik han ikke lov til
på grund af en åndssvag bil.
Jeg skal bare tænke på det, så begynder jeg at tude.
Tro mig, jeg er rasende.
Han har levet i al den tid, selv om min familie er død.
Det er store ord fra en fredelig hippie,
men så fredelig er jeg heller ikke.
Fred, kærlighed og lykke, indtil du dræber min bror på sådan en brutal måde.
Jeg vil vie mit liv til det! Jeg vil vie mit liv til det!
De vil ønske, at de aldrig... Det er godt, at de er der,
for de har ikke lyst til at møde mig, når de kommer ud.
Det her er Tommys far.
Han døde den 4. december 2004 af kræft.
Og...
Han håbede, at han kunne være til stede til henrettelsen.
Han ville spise popcorn på første række. Det sagde han til journalisterne dengang.
Men da han blev mere og mere syg,
vidste vi godt, at han ikke kunne være med.
Det er lang tid at vente i 22 år.
Han skulle have været henrettet for længe siden.
De havde en årsag, og de planlagde det.
Men når man tænker på det, var der ingen grund til det.
Tommy sagde til dem, at de bare kunne tage bilen.
Han vidste, at de ville dræbe ham.
Men de fortsatte. De traf en beslutning om at dræbe ham.
De kunne bare have taget bilen og kørt.
De traf det forkerte valg, og det betaler de for nu.
En af dem betaler med sit liv.
THREE RIVERS I MICHIGAN
JOSHS MOR HED PEGGY
HANS FAR, ALAN, VAR HENDES ANDEN MAND
PEGGYS FØRSTE ÆGTESKAB VAR MED JERRY STEWART
Jeg blev gift med Peggy, da jeg var 19.
Hun er mor til vores datter Heather.
Peggy er også mor til Josh Nelson.
Jeg blev skilt, da jeg var 21.
Og...
Josh blev født omkring tre år senere.
Jeg kan huske, at Heather var et halvt år,
og jeg var generelt bekymret
for den moderlige omsorg, Peggy var i stand til at udvise.
Jeg kan huske, at jeg kunne høre Heather græde.
Jeg gik ind og så til hende, og så faldt hun til ro.
Når Peggy rejste sig, og jeg hørte hende gå ned bag i husvognen,
stoppede gråden meget pludseligt.
Det var noget, jeg studsede over. Det virkede bare anderledes.
Jeg rejste mig og gik ned for at se, hvad der foregik.
Da jeg kom ind i lokalet,
trådte Peggy væk fra Heather, og Peggy havde en pude i hånden.
Det så ud, som om Peggy havde holdt puden over Heathers ansigt.
Da hun trådte væk, begyndte Heather at græde igen.
Jeg kunne ikke se det direkte,
men jeg fornemmede i høj grad, at det var det, der foregik.
Jeg spurgte ind til det.
Peggy afviste det og sagde, at hun bare ville berolige Heather.
Der var flere lignende episoder.
Da jeg fik forældremyndigheden over Heather, spurgte jeg hende,
"Er det det her, du vil?"
Man ved jo aldrig helt, hvordan børn har det med den slags.
Jeg kan huske, at Heather sagde,
at hun gerne ville med mig til Michigan og bo hos mig,
men at hun var meget bekymret for Josh.
Hun sagde, at hun ikke ville efterlade Josh helt alene.
Min mor var ikke kærlig.
Jeg ville sige, at hun ikke havde noget moderinstinkt.
JOSHS HALVSØSTER
Der var et tomrum inde i hende.
Hun var ikke i stand til at være den mor, som Josh og jeg havde brug for.
Den slags mor, som børn skal have.
Alan, Joshs far... Det var alkoholismen, der definerede ham.
Jeg ved, at han var fysisk voldelig over for Josh.
Han gav ham ofte smæk, og han råbte ofte ad ham.
Men jeg ved jo ikke, hvor meget værre det var, når jeg ikke var der
i forhold til, når jeg var der.
Det er jo det med, at man ikke ved, hvad der sker bag lukkede døre...
Jeg ved det ikke.
JOSH VAR UDSAT FOR MEGEN VOLD
FAREN SLOG MOREN HELE HANS BARNDOM
Det er svært nu.
Det var det miljø, der ødelagde Josh.
Han fik aldrig lært værdier og moral.
Han lærte vist aldrig at elske.
Når man ikke har det, kan man ikke give det.
Så kan man ikke...
Der er ingenting...
Som sagt tror jeg ikke, at han nogensinde havde en chance.
JOSHS MOR OG FAR BLEV SEPARERET, DA HAN VAR SYV ÅR
HANS MOR GIFTEDE SIG IGEN ET PAR ÅR SENERE
Da de flyttede til Florida i 1991,
brød de ligesom al kommunikation med familien.
Jeg hørte om de seksuelle overgreb,
som hans stedfar Greg udsatte ham for, da jeg overværede retssagen.
Jeg anede det ikke. HAN DYRKEDE ORALSEX MED MIG
-HVOR OFTE? -TO-TRE GANGE OM UGEN
-STOD DET PÅ LÆNGE? -JA. TO-TRE ÅR
Ud fra det, jeg har læst,
forgreb Greg sig på Josh dagligt eller ugentligt.
Det var ikke bare engang imellem.
Det var... Ud fra det, jeg har læst,
var det næsten hele hans liv.
I starten stod jeg under bruseren,
og så kom han ind og satte sig ned på toilettet.
Og... Jeg vidste selvfølgelig godt, at det ikke var helt normalt. En aften kom han ind på mit værelse og begyndte at røre ved mig.
På min penis. Jeg forsøgte at rulle væk.
Men han var vedholdende.
Jeg forsøgte at rulle væk og lod, som om jeg sov.
Jeg lod, som om det ikke eksisterede, som om det ikke skete.
Det måtte ikke ske.
Jeg forsvandt ind i mig selv, og til sidst fik jeg erektion.
Jeg var ung, og min krop reagerede.
Og så udførte han oralsex på mig.
Når han gjorde det...
Jeg kan ikke beskrive... Jo, jeg kan.
Jeg følte ingenting. Jeg følte overhovedet ingenting.
Jeg forsvandt ind i mig selv og stak af fra mig selv.
Til sidst tog jeg mod til mig og sagde det til min mor,
efter det havde stået på i et halvt eller et helt år.
Vi sad ned, og jeg så på hende og sagde,
at han gjorde det her mod mig.
Hun kaldte på ham, og han erkendte det.
Han sagde, at han troede, at jeg kunne lide det.
Hun sagde til ham, at hun ville slå ham ihjel, hvis han gjorde det igen.
Jeg sad der og tænkte: "Hvis han gør det igen?"
Hvad med alle de gange, han gjorde det?
Det er svært at begribe...
...at et uskyldigt barn...
...sidder på dødsgangen nu.
Ingen stiller dem til ansvar...
...der er skyld i, at han sidder der.
Jeg ville ønske, at jeg kunne have reddet ham.
Jeg ville ønske, at nogen havde reddet ham.
Det er der ingen, der fortjener.
Der var så mange, der kunne have reddet ham.
Voksne, der skulle have grebet ind.
Uanset om han var to år eller 12 år,
var der ingen, der hjalp ham.
Jeg er ked af, at jeg ikke gjorde.
Det fik ham til at stoppe i et stykke tid. En måned eller to. Måske tre.
Men ja, det stoppede ikke.
Han opsøgte mig igen.
Men så var jeg blevet 18 år.
Jeg ville ikke lade det ske mere.
Han reagerede ikke.
Han sagde, at jeg skulle komme med ham.
"Lad os tale med din mor." Det syntes jeg var en god ide.
Så... Men han manipulerede situationen,
så han fik mig til at vente i bilen,
mens han gik ind og talte med min mor.
Så hvem ved?
Jeg stolede på ham af en eller anden årsag.
Jeg stolede på dem, der havde den position. Jeg var autoritetstro.
Jeg stolede på ham.
Han gik ind og talte med min mor, og hun kom ud og var rasende.
Hun bad mig give hende min nøgle.
Jeg skulle ud. Jeg skulle flytte ud.
Jeg havde intet job og ingen penge.
Jeg skulle tage mit tøj og flytte ud.
Jeg tænkte: "Hvad andet kan jeg gøre?"
SENERE DEN DAG DRÆBTE JOSH OG KEITH TOMMY
EN UGE INDEN DRABET FIK KEITHS KÆRESTE, TINA, ET LIFT AF TOMMY
En aften tog min søster og jeg hjem til Josh for at mødes med Keith og Josh.
Keith var der ikke.
Jeg ville gå over til en telefonboks for at ringe til Keith.
Tommy var der den aften.
Han sagde, at jeg måtte bruge telefonen i hans bil.
Da vi steg ind i bilen,
sagde han, at han ville køre mig lidt op ad vejen for at fange et signal,
så jeg kunne ringe.
Det var fint.
Men i stedet kørte han mig til et afsides område, hvor der ikke var nogen,
og så forgreb han sig på mig seksuelt.
Jeg ville ikke sige noget om det,
men min søster vidste, at der var noget galt.
Da jeg sagde det til hende, fortalte hun det til Josh.
Josh blev selvfølgelig rasende.
I første omgang benægtede Tommy det hele,
men senere tilstod han, hvad han havde gjort.
TINA OG HENDES SØSTER HØRTE OM DRABET, DA JOSH OG KEITH HENTEDE DEM, DEN AFTEN DRABET BLEV BEGÅET
Da jeg hørte, hvad der var sket, var jeg glad for, at Tommy var væk.
Det var min første tanke.
Så skulle jeg ikke håndtere ham mere.
Men så kom skyldfølelserne.
Jeg føler ikke, at de gjorde, som de gjorde,
på grund af det, Tommy gjorde mod mig.
De havde begge to problemer i deres egne liv,
men da jeg fortalte dem, hvad der var sket,
var det ligesom den sidste dråbe.
Mange liv gik tabt den aften.
Ikke bare Tommys.
Mange mennesker følte smerte. Mange blev ødelagt.
Josh, Keith. Hele Owens-familien.
Ingen ville nogensinde være den samme efter den aften.
Josh vil altid have en særlig plads i mit hjerte.
Han har hjertet på rette sted.
Han var et bange barn.
Der blev gjort stor skade på ham i hans liv,
og det endte helt forfærdeligt.
TINAS BESKYLDNINGER MOD TOMMY ER ALDRIG BLEVET BEVIST
Det kan godt være sket. Vi ved det ikke.
Det er ikke relevant. De nævnte det i retssagen.
De var alle venner.
Der var ingen tvang og ingen voldtægt.
Det var ikke noget, de talte om
bortset fra den ene gang, og så var det det.
De planlagde det. De ville have hans bil og dræbte ham.
TILLYKKE, TOMMY OWENS
At lokke nogen ud i skoven og ud af deres egen bil
for derefter at banke dem med et bat og skære halsen over på ham...
Han trygler om nåde og siger, at de må tage bilen, men de siger stadig:
"Nej, vi slår dig ihjel." Og det gjorde de.
Hvad fik de ud af det?
De sidder i fængsel, og min søn er væk.
Jeg vil ikke tilgive dem. Jeg håber, at de brænder op i helvede.
Jeg kan stadig ikke helt mærke
og forstå og begribe, hvad jeg gjorde den aften.
Hvordan... Hvordan kunne jeg gøre det?
Især når jeg selv har været et offer hele mit liv.
Jeg var offer for andre, og så går jeg ud og er så brutal.
Jeg har det fulde ansvar for det.
Ingen andre har ansvaret. Jeg gjorde det.
Og jeg vil bare så gerne gøre det ugjort.
Jeg vil fjerne den smerte, som jeg har forårsaget.
Jeg vil vække ham til live, men det kan jeg ikke.
Jeg ved ikke...
Hvordan skal jeg råde bod på det?
Hvordan skal jeg undskylde?
Jeg ved ikke hvordan. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Nå...
Han tager ansvaret på sig.
Men det var faktisk det eneste.
Han har haft mange år til at tænke over, at han har ansvaret for det, der skete.
Men det ændrer ikke mine følelser.
Jeg føler ikke, at jeg bør tilgive ham på grund af det. Nej.
Det er de ord, han har brug for at sige lige nu,
fordi han ved, at henrettelsen nærmer sig.
Han vil sige hvad som helst for at opnå sympati.
Men dengang sagde han ikke noget.
Han skar faktisk ansigt af os, da han forlod retssagen.
De nævnte i retssagen, at han skar ansigt af os.
Han var kun ked af, at han blev fanget.
Det husker jeg ikke, men jeg ville aldrig skære ansigt af dem.
Måske reagerede jeg på noget, nogen sagde i vidneskranken,
eller på noget, jeg var uenig i.
Men det ville jeg ikke have gjort mod dem.
TO MÅNEDER EFTER INTERVIEWET
GIK JOSH MED TIL AT BESVARE FLERE SPØRGSMÅL OM DRABET
JOSH HAR ALDRIG PÅSTÅET,
AT DET PÅSTÅEDE OVERGREB MOD TINA VAR ET MOTIV TIL DRABET
Jeg følte ikke, at de gjorde, som de gjorde
på grund af det, Tommy gjorde mod mig.
Jeg følte, at da jeg fortalte dem, hvad der var sket,
var det ligesom den sidste dråbe.
Det er svært at besvare det spørgsmål.
For der sker jo meget...
Der er en række hændelser, der fører hen til noget.
Men det var ikke det, der var afgørende for,
at vi dræbte ham. Nej.
Men det spillede da ind.
Det...
Det gjorde, at han ikke var så uskyldig.
Man kan ikke gemme sig for sig selv,
når man er fanget i en celle helt alene.
Det har hjulpet mig.
Det har hjulpet mig til at ændre mig og med at undersøge, hvem jeg er.
Ikke den, jeg er som følge af det, der skete.
Jeg har kontakt til mine følelser og den side af mig selv.
Jeg er ikke vred. Jeg lider ikke. Jeg...
Den slags dominerer ikke mit liv.
Nogle gange tænker jeg, at jeg fortjener at dø,
fordi det er det, samfundet mener.
Det er den pris, man betaler,
når man begår et drab.
Men samtidig føler jeg ikke, at jeg fortjener at dø.
Dødsstraffen er forbeholdt de værste af de værste,
men er jeg en af dem?
Ingen kan kigge på mig uden at se, hvad jeg har gjort.
Jeg håber bare, at folk kan se på mig og se...
De skal ikke glemme det, men se, at jeg er mere end det.
Jeg ved, at det er meget svært for folk.
Det forstår jeg godt.
Jeg vil bare gerne have, at folk ser alt det, jeg er,
og ikke kun det øjeblik.
Den ene...
Den ubegribelige, forfærdelige beslutning.
Jeg er mere end det og...
Det var en af årsagerne til, at jeg gerne ville gøre det her.
Det gør nok ikke den store forskel,
men folk skal vide, at det ikke er så enkelt.
Det er ikke sort og hvidt.
Jeg er ikke et dyr, der bare skal aflives.