Középosztálybeli családba születtem.
Anyám biztosítási kárrendezéssel foglalkozott, apám buszsofőr volt.
Mindig törődtek velem.
Nem bántalmazott senki.
A kamaszkorom
teljesen átlagos volt.
A nevem Leo Gordon Little, a harmadik a családban.
Emberölést követtem el.
Halálra ítélték
ennek eredményeként.
MIÓTA 1976-BAN ÚJRA BEVEZETTÉK A HALÁLBÜNTETÉST AZ USA-BAN,
TÖBB MINT 8000 EMBERT ÍTÉLTEK HALÁLRA EMBERÖLÉS MIATT
EZ A HALÁLSORON LÉVŐ 01306427-ES ELÍTÉLT TÖRTÉNETE
Ha visszatekintesz nagyjából 20 évre,
amit megteszel, ha börtönben ülsz, és a halálra készülsz,
feleleveníted az emlékeket,
és megpróbálsz rájönni, mi siklott félre.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Ez igaz történet.
Így fogom kezdeni.
Csak lázadni akartam, káoszt okozni.
Végigmértem. Majd meglátjuk, ki öl meg kit!
Döntöttem.
Kioltottam az életét.
Sosem akartam ezt tenni,
bárcsak ne tettem volna!
Tudtam: kiszállok a kocsiból, és megölöm a két férfit.
Ahogy előttem térdelt, csak arra emlékszem, hogy lövök.
Mindkettőt megöltem.
Agyonszúrtam.
EGY ÁTLAGOS SRÁC
Emlékszem, az esti híradót néztem,
és egy gyilkosságról beszéltek.
És megemlítették a Leo Little nevet.
Emlékszem, ahogy tátva maradt a szám,
és így: "Ne... nem lehet Leo!"
Az egyik diákom volt.
Nem volt benne semmi kimagasló. Csak egy csendes kisfiú volt.
Nem egy rossz gyerek.
Nem egy jó gyerek, hanem egy abszolút átlagos diák.
Egy nagy iskolában elveszett lehet az ember.
És ahogy visszatekintek, Leónak is ez volt a gondja.
Egy elveszett kisfiú volt.
DARRINGTON FEGYHÁZ
A nyakam köré?
1998. JANUÁR 23-ÁN LEO LITTLE LELŐTTE CHRISTOPHER CHAVEZT
Köré, vagy mögé?
Igen, ez az.
MA MÁR LELKIPÁSZTORKÉNT TEVÉKENYKEDIK
Minden rendben?
San Antonióban születtem és nőttem fel.
1980. július 14.
Az apám csendes, de kemény fickó volt.
Mikor 9-10 éves lehettem,
apám velünk élt,
és anyánkkal együtt nevelt minket.
Apám akkoriban költözött szét anyámmal,
és később el is váltak.
Apám jelenlétének hiánya érezhetően vákuumot teremtett.
Felnőttként visszatekintve, szerintem hiányzott a fegyelem.
A tinédzserkor
nehéz időszak egy gyereknek.
Ha egyedül kell végigcsinálnia, útmutatás nélkül.
Bajba keveredtem az iskolában.
Mindig én voltam az alacsony srác.
Mindig én voltam a nyamvadt. Mindig engem piszkáltak,
de nem az a típus voltam, aki hagyja magát.
Úgyhogy visszavágtam,
belekeveredtem pár bunyóba.
Kiálltam magamért.
Kezdtem ellógni a sulit.
És mi történik, ha egész nap nem a suliban vagy?
Bajba keveredsz.
Jobbára kisebb bolti lopások voltak,
vagy birtokháborítás.
Ilyesmi. És persze drogfogyasztás.
13-17éves korom közt
találtam egy rést, de sötétebb figurák között.
Utcagyerekek között.
Füveztünk és lógtunk
a suli helyett.
Felfigyeltem a gengszter hiphopra.
Imponált és inspirált az az agresszivitás,
amit akkoriban magam is éreztem,
főleg a sötétebb időszakaimban.
Apámhoz küldtek, aki San Antoniótól délre élt.
Beíratott az ottani falusi iskolába,
és merő véletlenből,
Rob, aki arról a környékről való, ahol anyámmal laktam
San Antonio észak-nyugati részén, ugyanonnan jött.
Rögtön passzoltunk.
Rob és egy másik barát bevitt a bandájukba.
A Crip nevű csapathoz tartozott.
A Cripnek ez a szárnya nem volt igazán nagy galeri.
Inkább csak adták a nagyot.
Nem is nagyon jut eszembe,
hacsak valaki nem kérdez rá mint a múltam részére.
Örülök, hogy benne lehettem, mert tinédzserként
az ember ilyenekkel henceg.
Azt akarod, hogy neved legyen, hogy tartsanak tőled.
Kemény drogokat is próbáltam.
Úgyhogy kellett a pénzt.
Úgy döntöttem, hogy megyek,
és kirabolok valakit.
17 éves voltam akkor.
Jose Zavala egy barátom volt.
Együtt róttuk az utcákat.
A bűntársam lett.
Aznap éjszaka észak-San Antonióban kocsikázva
kerestük, hogy kit rabolhatnánk ki.
Josénak vécéznie kellett, így megálltunk egy Maggie's étteremnél.
José bement, én pedig odakint vártam,
mikor megláttam egy jól öltözött, ápolt férfit, aki a kocsijához ment,
betett valamit, és becsukta az ajtót.
De nem zárta be.
Úgyhogy
összeszedtem a bátorságom, fogtam a fegyvert,
és üzenetet hagytam Josénak, hogy kövesse a kocsit.
Akkor az tűnt a legjobbnak, ha beülök a kocsija hátsó ülésre,
és megvárom, míg a férfi kijön.
Jose kijött,
beült a kocsimba,
és felteszem, olvasta az üzenetet, megértette a tervet.
Pár perccel később jött Christopher, és beült a kocsijába.
Én pedig megleptem a hátsó ülésről.
Az volt a terv, hogy elviszem egy ATM-hez.
De nem volt bankszámlája,
úgyhogy egy darabig csak hajtottunk tovább,
míg egyszer csak megszólalt:
"Ha pénz kell,
van egy táska a hátsó ülésen."
A táskában találtam egy rakás bankjegyet,
azt hiszen, 3-400 dollárnyit.
Abban a percben
tudatosodott bennem, hogy kész vagyunk.
Csak annyi dolgom volt, hogy kiviszem egy hosszú útszakaszra,
gyalog elindítom, és másfél kilométer után otthagyom valahol a kocsit.
Beülök a kocsimba és megúszom szárazon egy rablással.
Útközben kiderült, hogy majdnem üres a tank,
így megálltunk egy benzinkúton.
Azt hiszem, egyszerűen így volt ésszerű.
Valamivel messzebbre mentünk, mint terveztem.
Ezért megkértem, hogy húzódjon le az út szélére.
Január közepe volt.
A texasi telekhez képest hideg.
Emlékszem, ahogy kiszállunk a sötét országúton,
villog az elakadásjelző, a hideg az arcomba vág.
Nem tudom, mi történt. Őszintén, nem tudom.
Újra és újra végigpörgettem magamban.
Nem látta az arcomat. Erre odafigyeltem.
És... olyan egyszerű lett volna,
elengedni, beugrani a kocsijába, hagyni, hogy begyalogoljon a városba, élve.
De valami oknál fogva
abból a röpke pillanatból, ahogy felemeltem a fegyvert,
és ahogy előttem térdelt,
csak arra emlékszem, hogy lövök.
Emlékszem, hogy Jose megkérdezi: Mit csinálsz?
Emlékszem egy elhaladó kocsira.
Mi meg próbálunk lazának tűnni.
Végül aztán segítettem Josénak
átvonszolni Christopher testét az út túloldalára.
LEO LITTLE-T KÉT NAPPAL KÉSŐBB TARTÓZTATTÁK LE,
MIUTÁN EGY ISMERŐSE MEGADTA A NEVÉT A RENDŐRSÉGNEK
1999. MÁRCIUS 5-ÉN HALÁLRA ÍTÉLTÉK SZÁNDÉKOS EMBERÖLÉS MIATT
Ez alatt az idő alatt, mióta bent vagyok,
az elmúlt 21 évben,
nem volt nap, mikor nem gondoltam arra,
amit tettem, és akivel tettem.
Nem tudom, a Chavez család mit gondol majd,
mi a nézőpontjuk az életük jelen szakaszában.
Istennel már megbékéltem.
Most szeretnék megbékélni azokkal, akiknek a legnagyobb fájdalmat okoztam.
Azt hiszem...
Azt hiszem, gyönyörű lenne ezt megérni.
Bejárni a teljes utat.
Azt hiszem, ideje már.
Szeretek 18 lyukra játszani.
Jó stresszoldó.
Érezni a jó levegőt, a szelet, mozogni egy kicsit.
Megszabadít a felgyűlt feszültségtől,
levezeted a labdán, aztán hazamész.
És nem viszed haza magaddal mindazt, ami a nyomozás alatt történt.
A nevem Thomas Matjeka.
Mindenki Butchnak hív.
Idestova 41 éve vagyok rendőr.
San Antonióban közel 17 évig nyomoztam emberölési kísérletek
és szándékos emberölések ügyében.
Mindazok után, amit tapasztaltam, mégis ez az az ügy,
ami igen nagy hatással volt rám.
Hatással volt rám, a családomra,
egy darabig a munkahelyi kapcsolataimra is kihatott.
Talán azért mert ez a gyilkosság teljesen értelmetlen volt.
Nem kellett volna megtörténnie.
De megtörtént, és hat hónapig nyomasztott.
KENDALL MEGYEI SERIFF HIVATAL
BUTCH MATJEKA HADNAGY
A nyomozások során
nagyon alaposan megvizsgáljuk az áldozat hátterét,
főleg, ha nem tudunk min elindulni.
És Christopher kivételes fiatalember volt,
kivételes családdal.
Valószínűleg a legártatlanabb felnőtt áldozat volt
az összes emberölési ügyem közül.
Átnéztem a lakását, átnéztem az életét.
Átnéztem minden cetlit, mindent, amit a lakásában megérintett,
hátha találok egy nyomot, hogy miért történt,
de nem találtam semmit.
CHRISTOPHER CHAVEZ KISEGÍTŐSZOLGA VOLT
JEHOVA TANÚINAK HELYI GYÜLEKEZETÉBEN
A PÉNZ, AMIT LEO LITTLE ELLOPOTT TŐLE
AZ AZNAPI ISTENTISZTELETI GYŰJTÉSBŐL SZÁRMAZOTT
A hely, ahol Christopher holttestét megtalálták, sokáig kísértett.
Két töltényhüvelyt találtunk ott.
Egyértelműen hátulról lőtték fejbe.
Megtaláltuk a nyomát, ahol a testét elvonszolták
az útról, oda, ahol végül megtalálták.
Egy napig ott feküdt,
élve, szenvedve a lőtt sebektől.
Volt egy letisztított terület a földön.
Mint mikor hóangyalt csinálunk, és eltoljuk a havat.
Christopher ott feküdt, és a lába járt oda-vissza,
az ember azt gondolná, fel akart állni, de én
akkor csinálom ezt, ha otthon fekszem, betegen, kínlódva,
jár a lábam, hogy eltereljem a figyelmemet.
Szerintem Christopher is ezt csinálta,
a kidörzsölt rész azt mutatta, hogy kínok közt feküdt,
míg meg nem találták, és ez megviselt.
PÁR PERCCEL AZUTÁN, HOGY RÁTALÁLTAK,
CHRISTOPHER CHAVEZT MENTŐHELIKOPTERREL KÓRHÁZBA SZÁLLÍTOTTÁK
KÉT NAPPAL KÉSŐBB MEGHALT
A nyomozás első pár napjában
levertek voltunk, hisz nem találtunk semmit.
Aztán fény derült a gyanúsított kilétére,
és összeállt az ügy.
Meglepődtünk León, mikor bementünk beszélni vele.
Nem számítottam rá,
hogy ilyen fiatal ember érintett egy ilyen ügyben.
Mikor behoztuk, kiterítettük a kártyáinkat.
Tanúm van rá, hogy beismerted Christopher Chavez lelövését.
Tanúm, aki látott a kocsijában.
Elmondtam mindent, amit tudtunk,
majd közöltem: Elkaptunk, felesleges tagadni.
Megöltél valakit rablás közben.
Ez Texasban főbenjáró bűn, halálbüntetésre számíthatsz.
17 éves volt, és akkoriban 17 évesre kiszabható volt halálbüntetés.
Nem rázta meg.
Azt mondta, oké, beszélgessünk. Elmondom, mit csináltam.
Leo sosem árulta el, miért történt.
Persze, rabolni akart, pénz kelletett a drogra,
ennyi volt az indíték.
De, hogy miért döntött úgy: meghúzza a ravaszt és lelövi Christ,
erre nem érkezett magyarázat.
LEO LITTLE EGY BEKÖTŐÚT MELLETT LŐTTE LE CHAVEZT
SAN ANTONIÓTÓL 50 KILOMÉTERRE DÉLKELETRE
ONNAN 15 KILOMÉTERRE TALÁLHATÓ LA VERNIA,
AHOL 16 ÉVES KORÁBAN LITTLE AZ APJÁVAL ÉLT
Leo a végletek embere volt.
Az a srác, aki kinyitja előtted az ajtót,
de közben
simán orrba ver valakit,
ha az megríkatott, és ő bírt téged.
A gimiben ismertem meg Leót.
Kijött a lakókocsinkhoz a városon kívül,
és videojátékozunk.
Mindünknek megvoltak a személyes gondjai.
Így az volt a közös pont,
hogy betéptünk és nem foglalkoztunk velük.
Látszott, hogy figyelemre vágyik nemcsak a lányoktól, de a fiúktól is.
Azt akarta, hogy tiszteljék.
Úgy öltözött, mint egy gengszter a városból. Tényleg.
Arany ékszerek, fülbevaló, élére vasalt nadrág.
Azt állította magáról, hogy a Crip banda tagja volt.
Még beceneve is volt, úgy hívtuk, Kis Hibbant.
Alig egy éve ismertem Leót, mielőtt ezt a bűntettet elkövette.
Láttuk a fényt a kocsifelhajtón.
Belép a házba, és vele van egy barátja.
Az egyik barátunk megkérdezte, hol szerezte azt a kocsit.
És akkor kezdte el mesélni, mi történt.
Először nem hittem neki.
Azt gondoltam, hazudik.
De a barátjának véres volt a nadrágja,
úgyhogy azért megijedtem, hogy talán mégis csinált valamit.
Egy közös barátunk, aki velem élt,
névtelenül felhívta a rendőrséget,
és elmondta nekik, hogy Leo bűncselekményt követett el.
Egyáltalán nem számítottam erre.
Azt hittem, egyszerűen rossz passzban van,
mint mi.
Csak ő túl messzire ment.
2005-BEN A LEGFELSŐBB BÍRÓSÁG ÚGY DÖNTÖTT, NEM LEHET KIVÉGEZNI AZOKAT,
AKIK A BŰNCSELEKMÉNY ELKÖVETÉSEKOR FIATALKORÚAK VOLTAK
LEO LITTLE ÍTÉLETÉT ÉLETFOGYTIGLANI BÖRTÖNRE ENYHÍTETTÉK
CSAKÚGY MINT BŰNTÁRSÁÉT, JOSE ZAVALÁÉT
ALLRED FOGHÁZ
Leo nem beszél sokat. Csak figyel.
Mindig is ezt csinálta.
Ez mindent elmond.
A csendes emberekkel vigyázni kell.
A nevem Jose Zavala.
Szándékos emberölésért halálra ítéltek.
A helyre, ahol felnőttem, a külső szemlélő azt mondaná:
bandákkal teli, kissé kemény környék.
Eléggé lerobbant volt.
De mit várunk egy nyomornegyedtől, nem igaz?
Sok szarságot csináltam, kocsit loptam és kipakoltam házakat,
mert nem volt más, amivel elfoglaljam magam.
Állandóan az utcán voltam.
Kemény.
Leo Little egy barát barátja volt.
Mind együtt téptünk be.
Füveztünk, üldögéltünk, zenét hallgattunk,
volt közös téma, megvolt a közös nevező,
jól passzoltunk.
Az ő környékük festői volt.
Érti?
Kutyát sétáltató emberek.
Gondozott gyep.
Polgárőrség tábla az előkertben.
Igen, ilyen környék.
Mindig úgy voltam vele.
Csendben kell lennünk, mert a szomszédok felnyomnak.
Hívják a zsarukat. Halkabban!
Nem tudtam, hogy bandatag volt.
Mikor hallottam a tárgyaláson, kábé, aha...
Bandatag vagy? Nem jött le,
Bandatagok közt nőttem fel.
Nekem nem jött le, hogy az lenne.
Rap számokat ír meg ilyesmi?
Haver, tényleg, ezt csinálod, rappet írsz?
Hát, jó.
Nem gondoltam, hogy bármi történik akkor éjjel.
Hallottam a lövéseket, nyilván felnéztem.
Az első, ami beugrott, hogy ez nem olyan, mint a filmeken.
A filmeken megy a rángatózás. Ő nem rángott.
Emlékszem, a hajából szállt a füst.
Először hátra lépkedett, megingott,
féltérdre rogyott, megbillent,
aztán előrezuhant, nagyon lassan.
Nagyon lassan. Miután fejbe lőtték.
Nagyon lassan.
Mondom, haver tüntessük el a kocsit.
Ő meg: Oké. De előbb gyere utánam.
Úgyhogy végül mentem utána,
így kötöttünk ki ezeknek az embereknek a házában.
Emlékszem, nem bírtam őket, mert megjátszották a fekát.
"Nigga így, nigga úgy."
Nem lógtam ilyen fazonokkal.
Emlékszem, azt éreztem: Mi van itt? Miért vagyunk itt?
Mennünk kell.
Leo azt mondta... ott hencegett vele.
"Ja, lepuffantottam a fekát, simán."
"Ott fekszik kint." Haver, tényleg?
Ezt a Leót nem ismertem.
Sosem volt ilyen.
Ez a duma, a hencegés? Nem.
Nem.
Aznap este, meg nem fordult a fejemben, hogy ilyesmi történik.
Azt hittem, Leo azt csinálja majd,
amit az előzővel tettünk.
EGY HÉTTEL AZELŐTT, HOGY CHRISTOPHER CHAVEZT MEGÖLTÉK
LEO LITTLE ÉS JOSE ZAVALA SZINTE UGYAN OLYAN RABLÁST KÖVETETT EL
A nevem Malachi Wurpts.
Akkor költöztem San Antonióba.
Hajnal kettőkor arra ébredtem,
hogy egy fiatal férfi az ágyam lábánál áll,
és azt ordítja, hogy keljek fel.
Miközben fegyvert fogott rám,
azt mondta, menjek vele.
A folyosón a parkoló felé haladva
rám nézett, és azt mondta:
"Ha a ma éjszakáért lecsuknak, az nem rablás miatt lesz."
"Hanem emberölésért."
Az oldalamhoz szorította a fegyvert, és azt mondta, vezessek.
Kihajtottunk a parkolóból, és észrevettem,
hogy követ egy kocsi.
Egy egy élelmiszer boltban lévő ATM-hez irányított.
Azt mondta, "Ha valaki hősködni próbál,
lelőlek. Lelőlek így kabátomon át."
Mikor visszamentünk a kocsihoz,
azt mondta, még egy dolog van hátra.
Utasított, hogy hajtsak fel erre az autóútra San Antonio városán kívül.
Aztán lehúzódtunk az út szélére,
és a bűntársa elénk állt a másik kocsival.
Azt mondták, szálljak ki.
Aztán elhajtottak, és többet nem láttam őket.
Úgy egy héttel később néztem a híradót,
amiben egy meggyilkolt fiatalemberről tudósítottak.
A nyomozókat nagyon érdekelték a történtek.
Még a munkahelyemre is eljöttek, hozták a képeket a felismertetéshez.
És rögtön ráböktem
a fickóra, aki elrabolt,
és kiderült, hogy ő Leo Little.
Sokat gondolok Leóra.
Sokszor eszembe jutott az évek során,
és még imádkoztam is érte, újra meg újra.
Tudom, hogy könnyedén lehettem volna én is az ő helyében,
mert rossz döntéseket hoztam tinédzserként.
És úgy érzem, közünk van egymáshoz.
És remélem, tudja: megbocsátok neki.
Egy felvételt mutatnék, amihez a nyomozás során jutottunk
a Diamond Shamrock benzinkúton.
Leo erre a kútra irányította Christophert,
hogy vegyen valamit inni.
Itt látszik, hogy Christopher bejön.
Leo közvetlen mögötte van, kezét a jobb zsebében tartja.
Tudjuk, hogy ott a fegyver.
Látszik, hogy Leo hagyja Christophert szabadon mozogni a boltban,
aki egészen hátra ment, valami italért Leónak.
Eközben Leo a pénztárossal beszélget.
Christopher a pultra teszi a kólát, Leo kifizeti.
Itt Leo megfordul, és kimegy Christopher előtt,
lehetőséget adva neki, hogy az hátulról megragadja.
Utána kérdeztem az apjától,
Christopher miért nem harcolt? Miért nem mondott valamit?
Miért nem tett valamit, hogy megoldja a helyzetet?
Akkor Chavez úr elmondta,
hogy Christopher nagyon jámbor volt,
a vallásuk ellenzi az erőszakot,
és Christopher úgy gondolta, ha fenntartja az erőszakmentességet,
akkor minden rendben lesz.
Ő ebben hitt, és végső soron ez vezetett,
szerintem, ahhoz, hogy megölték.
Leo nem is figyeli Christ.
Mindössze egyszer néz Chrisre,
mikor kimegy az ajtón, és egy pillanatra
visszanéz, hogy ellenőrizze, Christopher ott van-e még.
Leo élvezte, hogy ő irányít.
Nem volt ideges, nem aggódott, nem félt.
Teljes mértékben uralta a helyzetet.
Nem tudom, mi történt.
Őszintén, nem tudom.
Csak arra emlékszem, hogy lövök.
Ha ott ülnék Christopher szüleivel szemben,
semmi, amit mondhatnék
nem enyhítené a fájdalmukat.
Jogos a fájdalmuk.
De mi van Jézussal?
És a megbékéléssel?
Isten szolgájaként azt hiszem, kell, hogy legyen
remény, hogy legyen gyógyulás.
Ha lenne erejük, bátorságuk,
hogy nyissanak felém, hogy párbeszéd kezdődhessen.
Azt hiszem...
Azt hiszem, gyönyörű lenne ezt megérni.
Tudják...
Ez akkora marhaság, hogy teljesen meglep.
Ez a fiatalember pontosan tudja, mit tett.
Leo Little azért lőtt, mert lőni akart.
nem azért, mert nem tudta, mi tesz,
vagy valami ködös elképzelés miatt,
vagy mert valami úrrá lett rajta, vagy elfelejtette.
Ez az egész...
Leo Little ölni akart, és meg is tette.
Tudja, én egy Pünkösdi gyülekezetben nőttem fel.
Sok-sok éve, mielőtt rendőrként kezdtem dolgozni,
beiktatott lelkipásztor voltam.
Hiszek az üdvözülésben, hiszek Jézusban.
Hiszek a teljes evangéliumi üzenetben,
éveken át hirdettem az igéjét.
De ha figyeli, amit ez az ember mond,
halvány gőze sincs, arról, amiről beszél
hisz meg sem említi azt a kifejezést, hogy "megbocsátás".
Azt magyarázza,
hogy ideje összegyűlnünk, hogy reményre és megbékélésre leljünk.
Nem a család kötelessége,
hogy reményt és megbékélést keressenek.
Little kötelessége bocsánatot kérni
a Chavez családtól, Christophertől, Istentől,
amit egyszer sem tett.
Ő most épp előkészíti
a szabadlábra helyezését.
Erről szól ez az egész.
A nagy személyiségváltozás csakis az ő javát szolgálja.
Nem gondol senki másra, nincs benne megbánás, se bűntudat.
Semmi más nem jár a fejében, mint hogy
változnia kell, ha ki akar kerülni a börtönből
az első adandó alkalommal.
Szerintem ez történik itt.
LEO LITTLE 2038-BAN LESZ FELTÉTELESEN SZABADLÁBRA HELYEZHETŐ
AKÁRCSAK JOSE ZAVALA
Igen, hallottam, hogy Leo lelkipásztor,
vagy felszentelt pap, vagy ilyesmi.
Ez dicséretes.
De én úgy érzem, az embernek jót kell állnia,
vállalni a felelősséget.
Nem futok Istenhez, és adom elő, hogy ez olyan jó a lelkemnek.
Azért, hogy ha elég jó vagyok, akkor majd kiengednek.
Ettől nem leszek jó ember.
Csak olyan, aki bármit megtesz bárkivel.
Úgy érzem, hazudnék
spirituális értelemben, ha ezt tenném.
Nem fogom ezt tenni.
Leo gyerek volt.
Nem tudod, miért teszed, amit teszel.
Azt hiszed, ez olyan gengszteres cucc.
Nem tudod, miért csináltad.
Vagy mégis. Ki tudja? Nem látok a fejedbe.
Azt tudom, hogy én nem csinálnám.
A KÖTELEZŐ 90 NAPOS SZÜNET UTÁN A TEXASI IGAZSÁGÜGYI MINISZTÉRIUM
ENGEDÉLYEZETT EGY MÁSODIK INTERJÚT LEO LITTLE-LEL
Leo Little azért lőtt, mert lőni akart.
Nem azért, mert valami úrrá lett rajta,
vagy elfelejtette. Ez az egész...
Leo Little ölni akart, és meg is tette.
Ha látni akartam volna egy ember halálát,
nem okozna gondot, hogy kimondjam.
Nem okozna gondot.
Tudom, hogy az emberek tudni akarják.
De egyszerűen nem emlékszem,
mit éreztem 21 éve tinédzserként.
Tudom, hogy hülyén hangzik.
De amikor kiszálltam a kocsiból, és Christopher letérdelt,
fogalmam sincs, mi ütött belém.
Esküszöm. Esküszöm.
Nem akarok mellébeszélni.
Gonosz voltam, amikor ezt tettem.
Nagyon rosszul tettem.
Nekem kell bűnhődnöm, amiért megtettem.
Ha ezt mástól hallanám, valószínűleg én is elítélném magamat.
Az első beszélgetésen,
utólag az ember mindig megbánja, amit mond, és amit nem mond.
Tisztában vagyok vele, hogy finoman szólva nem vagyok jó ember.
Magamon viselem a jelet, amit elfogadok.
Nem akarok mást,
csak helyrehozni, amit elszúrtam.
Ő most épp előkészíti
a szabadlábra helyezését.
Azt magyarázza,
hogy ideje összegyűlnünk, hogy reményre és megbékélésre leljünk.
Little kötelessége bocsánatot kérni
a Chavez családtól,
amit egyszer sem tett.
Nagyon szeretném, ha a Chavez család megbocsátana nekem.
Ez nem is kérdés.
Ha ezt elmulasztottam legutóbb,
ha rosszat mondtam, vagy túl érzelmesen vezettem elő,
az az én hibám.
A szabadlábra helyezésről annyit,
hogy valahol mélyen úgy érzem,
megérdemlem, hogy börtönben haljak meg.
Akár érzékeli, vagy hiszi ezt a jó nyomozó, akár nem,
tiszteletben tartom a véleményét. Hát, igen.
Igazságtalan, hogy Christopher...
élete 22 évesen véget ért.
Értem én. Megértem.
De én még élek.
Nem tehetek mást, minthogy börtönben élek.
Akár életem végéig így lesz, akár nem.
Egy biztos, hogy Isten dicsőségére élem.
A halálsorról jőve lettem börtönlelkész,
ami nagyon nehéz feladat.
Remélem, tisztességesen sikerült
megmutatnom, ki vagyok, és miben hiszek.
Egy rettentő, szörnyű hiba után.
Köszönöm a figyelmet!
MEGKERESTÜK A CHAVEZ CSALÁDOT, HOGY VEGYENEK RÉSZT A FILMBEN,
DE ELHÁRÍTOTTÁK, MERT MÉG MINDIG KÉPTELENEK
NYILVÁNOSAN BESZÉLNI MEGGYILKOLT FIUKRÓL
A feliratot fordította: Chovanecz-Molnár Éva