‫אני לא אומר שזה היה נכון מצידי‬ ‫לקחת חיים של אדם אחר, אבל...‬
‫לפעמים זה צריך לקרות.‬
‫אני מקסיקני, ויש לנו דרך חיים מסוימת,‬
‫מאצ'יזמו מסוים.‬
‫לא יכולתי לשבת שם ולראות מישהו מכה אישה.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫- מאז החזרתו של עונש המוות‬ ‫בארצות הברית בשנת 1976 -‬
‫- מעל ל-8,000 אנשים נשפטו למוות בגין רצח -‬
‫- זה סיפורו של הנידון למוות מספר #999254 -‬
‫כשראיתי אותו מגיע‬
‫הבטתי בו.‬
‫נראה מי יהרוג את מי, אה?‬
‫מוזר להסביר את זה.‬
‫אתה חושב שתהיה יותר לחוץ,‬ ‫אבל זה יותר כמו משהו שקורה.‬
‫כמעט כמו נשיקה ראשונה.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫זה סיפור אמיתי.‬
‫ככה התחלתי.‬
‫רק רציתי למרוד. רציתי לגרום למהומה.‬
‫הבטתי בו. נראה מי יהרוג את מי, אה?‬
‫קיבלתי החלטה.‬
‫לקחתי את חייו.‬
‫זה משהו שמעולם לא התכוונתי לעשות.‬ ‫הלוואי שלא הייתי עושה את זה.‬
‫ידעתי שאצא מהמכונית הזו ‬ ‫וארצח את שני הגברים האלה.‬
‫כשהוא כרגע ברך לפניי,‬ ‫אני רק זוכר שלחצתי על ההדק.‬
‫הרגתי את שניהם.‬
‫דקרתי אותם למוות.‬
‫- כוונות טובות -‬
‫- הבלטוויי של יוסטון, טקסס -‬
‫קיבלתי את שיחת הטלפון מוקדם בבוקר.‬
‫נכנסתי לרכב ונסעתי רחוק.‬
‫לנקודה הדרומית ביותר‬ ‫שעבדתי בה על פשע מזה זמן רב.‬
‫אני חוקר מקרי רצח בערך עשר שנים.‬
‫אי אפשר לדעת מה תמצא.‬ ‫אי אפשר לדעת איזו הפתעה תקבל.‬
‫היה רכב בצמוד למחסומי הבטון במרכז.‬
‫גופת הנהג הייתה מאחורי ההגה.‬
‫ירי מסוג כזה,‬
‫זעם בכבישים,‬
‫בדרך כלל קשה לפתור מקרים כאלה.‬
‫היו תרמילים על הקרקע‬
‫ששינו את מה שחשבתי בתחילה‬ ‫על מישהו שיורים עליו בכביש המהיר.‬
‫מישהו טרח להגיע ממש עד החלון‬
‫לאדם חסר ישע מאחורי ההגה ולירות בו שוב.‬
‫מי שזה לא היה, הוא ממש רצה שהאדם הזה ימות.‬
‫- יחידת מארק וו. מייקל,‬ ‫טנסי קולוני, טקסס -‬
‫- בשנת 1996 ירה מארק ארתור למוות‬ ‫באזקיאל פונזקה האב -‬
‫שומעים אותי?‬
‫- ארתור היה בן 17 כאשר ביצע את הרצח -‬
‫שמי מארק סאם ארתור,‬
‫ואני מרצה מאסר עולם‬
‫על רצח מדרגה ראשונה.‬
‫זה קרה ביוסטון, טקסס.‬
‫- הנכם נכנסים לעיר יוסטון -‬
‫בתור ילד הייתי מבקר משפחה במקסיקו ושיקגו.‬
‫אבל את רוב חיי ביליתי ביוסטון‬ ‫והפרברים שמסביבה.‬
‫לא היינו עשירים בכלל, אבל אימא שלי התאמצה,‬
‫היא עבדה קשה כדי לטפל בנו.‬
‫אימי אינדיאנית-מקסיקנית.‬
‫היא תמיד ניסתה לטפל בי טוב,‬ ‫אבל הייתי קצת מרדן.‬
‫מעולם לא פגשתי את אבי הביולוגי.‬
‫- לאורך ילדותו, היו לאימו של מארק ארתור‬ ‫ מספר מערכות יחסים -‬
‫- אחד מהגברים הללו התעלל במארק -‬
‫הוא היה אלים מאוד.‬ ‫הוא לא אהב אותי מסיבה כלשהי.‬
‫הוא היכה אותי באגרוף סגור.‬
‫הייתי מורם ונזרק לצד השני של החדר,‬
‫נבעטתי.‬
‫- מארק ארתור גם ראה גבר אחר מתעלל באחותו -‬
‫ראיתי אותו מכה אותה.‬
‫כשראיתי את זה קורה מולי,‬
‫שגבר, לכאורה גבר, מרים יד על אישה ככה...‬ ‫הוא משך לה בשיער ונתן לה אגרופים.‬
‫הייתי קטן מדי בשביל לעשות משהו.‬
‫- כאשר היה מארק בן 14, נישאה אימו מחדש -‬
‫הערצתי את האדם שקראתי לו אבי,‬ ‫שמו היה הומר מילבורן.‬
‫הוא טיפל באימא שלי ואמר לה אחרי שהתחתנו,‬ ‫שהוא לא רוצה שהיא תעבוד.‬
‫הוא אמר, ״גבר מטפל באשתו.״‬
‫הוא לימד אותי המון בכמה שנים בודדות.‬
‫לא דיברתי עליו מאז שמת...‬
‫מוזר שאני נשבר לפניכם,‬ ‫ולא בכיתי מאז שהוא מת.‬
‫הוא לימד אותי להתחיל לכבד את אימא שלי,‬
‫ושאני צריך לקחת את עצמי בידיים.‬
‫- כמתבגר החל מארק ארתור -‬
‫- להתרועע עם כנופיית רחוב ביוסטון -‬
‫הצטרפתי ל-"מאניאק לאטין דסייפל ניישן",‬
‫שהיא חלק מה-"פולקס אליאנס".‬
‫אנחנו אחווה, אנחנו מאוחדים.‬
‫אנו מאמינים בצמיחה ושיפור של השכונה,‬
‫האנשים, התרבות.‬
‫אנחנו מחפים זה על זה. אהבה אחת, שנאה אחת.‬
‫אף פעם לא ממש אהבתי סמים או שתייה.‬
‫לא הייתי ממש טוב בספורט או משהו.‬
‫אז ניסתי להראות שאני טוב בלחימה, ירייה,‬
‫או מה שהייתי צריך כדי לבסס מעמד.‬
‫כשהייתי בערך בן 14,‬
‫התקרבתי מאוד לבחור בשם אזקיאל פונזקה.‬
‫היינו די טובים בלרדוף אחרי בנות‬ ‫ולהתקוטט עם כנופיות יריבות.‬
‫- אזהרה, משמר שכונתי -‬
‫שנינו היינו פורצים למכוניות ולבתים.‬
‫שדדנו כמה אנשים.‬ ‫רוב הזמן זה היה הרעיון שלי.‬
‫אמרתי, ״אתה בא?״ והוא אמר, ״כן, בטח.״‬
‫מי לא רוצה להיות עם מישהו‬ ‫שתמיד עושה משהו מרגש?‬
‫הייתי ישן אצלו, או מבלה אצלו כמה ימים.‬
‫אימא שלו אהבה אותנו.‬
‫היא הייתה מכינה לנו משהו לאכול,‬ ‫או נותנת לנו לבלות.‬
‫והיא הייתה דמות אם לכולם.‬
‫הייתי קרוב מאוד אליה.‬
‫היא מעולם לא סיפרה לאביו‬ ‫שאנחנו יוצאים ועושים שטויות.‬
‫היית מחוץ לבית שלי רוב הזמן‬ ‫כי היו יותר מדי חוקים.‬
‫אני ו״ליטל זיק״, אזקיאל,‬
‫היינו מסתובבים יחד הרבה‬
‫עד שהוא נכנס לכלא כשהייתי בן 16.‬
‫לא הייתי שם. אני לא יודע בדיוק מה קרה.‬
‫- בזמן ש״ליטל זיק״‬ ‫היה במתקן כליאה לעבריינים צעירים -‬
‫- המשיך מארק לבקר את אימו, כרמן -‬
‫- במהלך ביקורים אלה, החל מארק לחשוב -‬
‫- שאימו של חברו עוברת התעללות מצד בעלה -‬
‫כשהגעתי לביתו,‬
‫אימא שלו הייתה מוכה קשות. ‬
‫היו אזורים בראשה ללא שיער,‬
‫היא נכוותה ממסלסל שיער, פנס בעין.‬
‫אמרתי, ״אני חייב לשאול, רבת עם גבר?"‬
‫היא אמרה, ״כן.״‬ ‫ואז היא סיפרה לי שבעלה מכה אותה.‬
‫זה היה אזקיאל פונזקה האב.‬
‫אני מתנגד להתעללות פיזית בנשים,‬ ‫כי הרגשתי רע שלא יכולתי לעזור לאחותי בעבר.‬
‫אבל עכשיו אני מספיק גדול‬ ‫כדי לעזור לאימו של חבר שלי.‬
‫אז יכולתי להגן עליה, בניגוד לאחותי.‬
‫אפשר לומר שניסיתי לכפר.‬
‫חיכיתי וכיסחתי לו את הצורה.‬
‫הכיתי אותו קשות.‬
‫- לטענת מארק, לאחר הריב‬ ‫התקשר אליו בעלה של כרמן, ״ביג זיק״ -‬
‫- ואיים עליו -‬
‫לאחר שהכיתי אותו, הוא אמר לי שיהרוג אותי.‬
‫אם אתה מאיים על חיי,‬ ‫אתה מעמיד את שלך בסכנה.‬
‫אני חושב שעברו כשבועיים‬ ‫אחרי ש-"ביג זיק" נתן את האיום הקטן שלו.‬
‫החלטתי שאני אתפוס אותו קודם.‬
‫- ב-21 בדצמבר 1996‬ ‫ביקש מארק ארתור מחברו מייסון היוז -‬
‫- להסיע אותו לקצה הדרומי של יוסטון -‬
‫הייתי בצד הנוסע.‬
‫ביקשתי ממייסון לנהוג.‬
‫לא ממש אמרתי לו מה אני עומד לעשות.‬
‫אני יודע ש-"ביג זיק" חוזר מהעבודה‬ ‫ לא הרבה אחרי השקיעה.‬
‫אני מכיר את המקום פחות או יותר.‬
‫אז חיכיתי לו.‬
‫ולא הרבה זמן אחרי שנסעתי לשם,‬ ‫ראיתי אותו מגיע.‬
‫הנה ההזדמנות שלי להשאיר חותם.‬ ‫לעשות את מה שאני עומד לעשות.‬
‫כעסתי עליו על מה שעשה.‬
‫כעסתי על איך שדיבר אליי,‬ ‫על מה שעשה לאימו של חבר שלי.‬
‫נסעתי לידו.‬
‫החלונות שלנו היו מקבילים זה לזה.‬
‫כשראיתי את האור מאיר דרך החלון בגג,‬
‫הסתכלתי טוב ואמרתי, ״כן, זה הוא.״‬
‫מייסון היה מופתע כששלפתי אקדח.‬
‫הסתובבתי עם האקדח,‬
‫ורוקנתי עליו מחסנית.‬
‫פשוט המשכתי עד שלא נשארו כדורים.‬
‫אבל לא הייתה לי ברירה אלא להמשיך לנסוע.‬
‫לא רציתי להתמקד בזה. מה שנעשה נעשה.‬
‫זה היה כזה, ״זוכר אותי?״‬
‫והוא היה האויב שלי, אז שילך לעזאזל.‬
‫- חמישה ימים לאחר הרצח,‬ ‫עצרה המשטרה רכב גנוב -‬
‫- במחוז אנגלטון הסמוך -‬
‫- מארק ארתור היה הנוסע -‬
‫- ונשא את האקדח שבו השתמש‬ ‫כדי לרצוח את אזקיאל פונזקה -‬
‫כולנו נעצרנו.‬
‫המשטרה של מחוז האריס הגיעה לשם‬
‫כשהם גילו שאני במעצר.‬ ‫הם לקחו אותי למחוז האריס.‬
‫ידעתי שנתפסתי על חם,‬ ‫אז נכנסתי וסיפרתי להם כל מה שעשיתי.‬
‫- ימים לאחר מכן, גילו הבלשים -‬
‫- שלאזקיאל פונזקה‬ ‫הייתה פוליסת ביטוח חיים משמעותית -‬
‫- אשתו של כרמן הייתה אמורה‬ ‫לקבל 220,000 דולר עם מותו של בעלה -‬
‫- משרד השריף של מחוז האריס,‬ ‫יוסטון, טקסס -‬
‫- ב-17 בינואר 1997, נעצרה כרמן פונזקה -‬
‫זו הייתה אי הבנה של העיתונים,‬
‫שהם אמרו שזו הייתה מערכת יחסים.‬
‫האמת היא שראיתי בה ידידה.‬
‫- נער ירה למוות בבן הזוג של המאהבת‬ ‫בשביל כסף -‬
‫משרד השריף של מחוז האריס‬
‫הם אמרו שהיא אמרה,‬ ‫״תהרוג את אזקיאל ונתחלק בכסף.״‬
‫ואני...‬
‫זה מעולם לא קרה.‬
‫הסיבה שחיסלתי אותו‬ ‫היא שהוא אמר לי שיהרוג אותי.‬
‫ולא אהבתי אותו.‬
‫גיליתי שאני יכול למסור תצהיר‬
‫ולהודיע להם שלא היה לה כל חלק בזה.‬
‫אז עשיתי את המיטב כדי...‬
‫אם לא היה לה קשר לזה,‬
‫לא הייתה סיבה לערב אותה‬
‫בפשעים שלי.‬
‫כל הכבוד, מתוקה.‬
‫כלבה טובה.‬
‫- יוסטון, טקסס -‬
‫פגשתי את מארק בשנת 1993, בינואר.‬
‫הוא היה בן 14 בזמנו.‬
‫אני הייתי בת 18.‬
‫בחור מעניין.‬
‫הוא היה עוד ילד...‬
‫- ניקול אנדרוז, ידידה של מארק ארתור -‬
‫אבל הוא הצטרף אלינו לדברים שעשינו,‬
‫אז הוא הרגיש מבוגר.‬
‫היתה לו גישה של בחור קשוח.‬
‫מעולם לא פגשתי את החברים שלו‬
‫שעליהם דיבר.‬
‫״כן, אנחנו גנגסטרים,‬
‫חברים בכנופייה.״‬
‫אבל מעולם לא ראינו אותם.‬
‫אז לא ממש האמנתי לו במובן הזה.‬
‫הוא חשב שהוא, לא יודעת, ״גנגסטר.״‬
‫- ניקול הכירה את מארק שמונה חודשים ‬ ‫אך איבדה קשר עימו כשעברה דירה -‬
‫- היא לא שמעה עוד ממארק -‬
‫- עד לאחר מעצרו הראשון -‬
‫יום אחד פתאום,‬
‫אני מקבלת מכתב בדואר ממארק.‬
‫הוא לא ידע את הכתובת החדשה שלי.‬
‫ואיכשהו הוא מצא אותי.‬
‫אבל אני מניחה שאם רוצים משהו מבפנים,‬ ‫אפשר להשיג אותו.‬
‫הוא כתב שהוא הסתבך.‬
‫ו...‬
‫האם אכתוב לו?‬
‫האם אעזור לו איכשהו,‬
‫אכתוב לו, אדבר איתו,‬
‫אולי אוכל לשחרר אותו.‬
‫הופתעתי מאוד.‬
‫רצח מדרגה ראשונה הוא פשע גדול מאוד.‬
‫עניתי לו, כתבתי לו בחזרה.‬
‫ואז הוא הסביר שהוא מאוהב‬
‫באישה מבוגרת ממנו בשם כרמן.‬
‫ושהוא לעולם לא יהיה איתה שוב.‬
‫וזה היה החלק הכי עצוב בחייו באותה עת.‬
‫הכי עצוב.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫כאב הלב הראשון שלך, האהבה הראשונה,‬
‫זה לעולם לא עוזב אותך.‬
‫- דייטון, טקסס -‬
‫שמי ג׳סי סנצ׳ז האב,‬
‫והקשר שלי עם מארק הוא שאני דוד שלו.‬
‫אימא שלו היא אחותי.‬
‫מארק לא קיבל את תשומת הלב מאימא שלו.‬
‫לא היה לו אבא,‬
‫והוא גם לא קיבל תשומת לב מאימא שלו‬
‫כי היא הייתה משאירה אותו‬ ‫עם שמרטפיות וקרובים.‬
‫כי היא עברה ממערכת יחסים אחת לאחרת.‬
‫היא פחות או יותר הרחיקה אותו ממנה.‬
‫אני בטוח שזה השפיע על מארק.‬
‫הוא לא האמין שמישהו‬ ‫באמת אהב אותו או דאג לו.‬
‫ואני בטוח שהוא חיפש קבלה,‬
‫בנוסף לחיבה,‬
‫מחוץ למשפחה.‬
‫כרמן השתמשה בגוף שלה.‬
‫במין, ואז בכסף.‬
‫היא לא לחצה על ההדק,‬
‫אבל היא השפיעה עליו עד כדי כך,‬
‫שהיא גרמה לו לעשות את מה שרצתה שיעשה.‬
‫הוא הרגיש כך:‬
‫"היא מקבלת אותי, היא אוהבת אותי,‬
‫אז אני אעשה את זה בשבילה.‬
‫ותימרנו אותו לעשות משהו‬
‫שעליו הוא משלם.‬
‫הוא משלם עליו בחייו.‬
‫כשישבתי בכלא,‬
‫חשבתי על אימא של חבר שלי, כרמן.‬
‫זו הייתה אי הבנה של העיתונים,‬
‫שהם אמרו שזו הייתה מערכת יחסים.‬ ‫האמת היא שראיתי בה ידידה.‬
‫משרד השריף של מחוז האריס‬
‫הם אמרו שהיא אמרה,‬ ‫״תהרוג את אזקיאל ונתחלק בכסף.״‬
‫וזה מעולם לא קרה.‬
‫הסיבה שחיסלתי אותו‬ ‫היא שהוא אמר לי שיהרוג אותי.‬
‫ולא אהבתי אותו.‬
‫הוא לא אומר את האמת.‬
‫קשה להבין למה מישהו יעשה את זה‬
‫לאחר שבילה שנים כה רבות במאסר.‬
‫ועדיין אומר, ״לא, היא לא הייתה קשורה.״‬
‫לדעתי הוא פשוט מנסה להיות...‬
‫לעשות את הדבר המכובד ולקחת את כל האשמה.‬
‫ולא להפליל אף אחד.‬
‫אבל זה לא...‬
‫זה לא מאוד מכובד להגן על מי שניצל אותך‬
‫ותמרן אותך לעשות משהו כזה.‬
‫אם הוא עוד אומר את זה היום,‬
‫קשה להבין למה.‬
‫שהוא ימשיך לומר שזה היה הוא בלבד,‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫הוא צריך...‬
‫להתוודות ולספר את האמת.‬
‫כי נאמנות וכבוד הם חסרי משמעות‬ ‫מאחורי סורג ובריח.‬
‫- מארק ארתור הואשם ברצח מדרגה ראשונה -‬
‫- הוא נמצא אשם ונשפט למוות‬ ‫ב-17 בדצמבר, 1997 -‬
‫-מרכז יוסטון, טקסס -‬
‫- במרץ 1998, נשפטה כרמן פונזקה -‬
‫- בעוון הזמנת רצח בעלה -‬
‫שמי פטריק מקאן. אני סנגור פלילי,‬
‫והייתי אחד משני הפרקליטים‬
‫שייצגו את כרמן פונזקה במשפטה.‬
‫המדינה ניסתה להציג אותה‬ ‫כגאונה מרושעת ומפתה.‬
‫התיאוריה שלהם הייתה‬ ‫שהיא הסיתה את מארק לזה,‬
‫בתמורה לטובות מיניות או לחלק מהכסף.‬
‫התיאוריה שלנו הייתה‬ ‫שמארק רצה שאזקיאל ימות,‬
‫כדי לקחת את אשתו, המכונית והבית שלו.‬
‫לא היה בזה היגיון.‬
‫הסיפור שהם יצרו,‬
‫למרות שהוא מעניין ומבדר,‬
‫ואולי נושא טוב לסרט,‬
‫לא היה אמיתי.‬
‫אם אתה באמת שונא מישהו,‬
‫היו אמורות להיות ראיות לכך‬
‫בהיסטוריה המשפחתית, ובאמת שלא היו.‬
‫אומנם היו עדויות שהנישואין לא היו טובים,‬
‫אבל זה מתאר בערך חצי מהנישואין במדינה.‬
‫ומי שהכיר את כרמן ידע‬
‫שהיא אולי לא הייתה האדם המתוחכם ביותר,‬
‫אבל היא גם לא הייתה אדם אלים בכלל.‬
‫- בשלושה באפריל 1998, מצא חבר המושבעים‬ ‫את כרמן פונזקה אשמה ברצח מדרגה ראשונה -‬
‫- היא נשפטה למאסר עולם -‬
‫אני מאמין שכרמן פונזקה הייתה חפה מפשע.‬
‫אני חושב שברור שמארק היה הכוח המניע.‬
‫הוא החליט שזו תהיה‬
‫המתנה הרומנטית החולנית שלו לכרמן,‬
‫לתת לה חיים חדשים שהוא יוכל לקחת בהם חלק.‬
‫אבל זו הייתה הפנטזיה שלו, לא שלה.‬
‫בכל יום הולדת, אני מקבלת אומנות.‬
‫״ליל כל הקדושים שמח.״‬
‫הוא אוהב את יום האהבה,‬
‫הוא אוהב את ליל כל הקדושים.‬
‫אני לא יודעת למה הוא שלח לי את זה.‬
‫אבל זה נראה כמו ערפדית‬
‫שנושכת את החזה של אישה אחרת.‬
‫- לאחר הרשעתו -‬
‫- מארק החל לכתוב לניקול באופן קבוע -‬
‫שלוש מאות וחמישים מכתבים.‬
‫אבל הוא כותב לי הרבה יותר משאני כותבת לו.‬
‫ואני מצטערת על זה,‬
‫אבל החיים קורים פה בחוץ.‬
‫יש לו יותר זמן לכתוב ממני.‬
‫המכתבים למעשה מספרים את סיפור חייו בכלא.‬
‫אני מאמינה שזה נותן עדות טובה‬ ‫על מה שקורה שם,‬
‫רק שזה מזווית אחת בלבד.‬
‫זו הזווית של מארק.‬
‫ה-19 ביולי, שנת 2001.‬
‫הוא אומר, ״הגלויות שלך בסדר גמור.‬
‫לפחות את שולחת משהו‬
‫וכותבת מדי שבוע.‬
‫תודה.‬
‫הקיום שלי היה ממש גרוע אילולא את.‬
‫אז אל תרגישי רע,‬ ‫כי אני יודע שאת אוהבת אותי.״‬
‫ניסוח מעניין.‬
‫הוא אומר, ״אני ממש מעריך את זה‬ ‫שלאורך השנים עמדת לצידי.״‬
‫זה היה שם.‬
‫גם לי זה היה חשוב.‬
‫אז לאורך השנים,‬
‫מארק כתב לי‬
‫והוא סיפר לי‬
‫את האירועים שהובילו לרציחתו של אזקיאל.‬
‫מה שהוא בעצם סיפר לי,‬
‫היה שהוא יצא עם אישה מבוגרת יותר בשם כרמן,‬
‫שהייתה נשואה לגבר בשם אזקיאל.‬
‫הוא היה עם כרמן תקופה,‬
‫ושהיא נכנסה להיריון ממנו.‬
‫אזקיאל גילה והיכה אותה‬
‫עד שהיא הפילה בחודש השמיני.‬
‫אז הפרשנות שלי למכתבים האלה‬
‫היא שהוא רצה נקמה על כך שהרגו את הילד שלו.‬
‫נפש תחת נפש.‬
‫- ימים לאחר הרצח פיתחו הבלשים‬ ‫תיאוריה משלהם בנוגע למניעו של מארק ארתור -‬
‫שמי קייל בראון.‬
‫הייתי חוקר מקרי רצח.‬
‫אני הייתי החוקר הראשי בתיק הזה.‬
‫- קייל בראון, חבר קבע -‬
‫במהלך החקירה שלנו‬ ‫של רציחתו של אזקיאל פונזקה‬
‫מצאנו שהרוצח, מארק ארתור,‬
‫היה בקשר עם אשתו של אזקיאל, כרמן.‬
‫אשתו של אזקיאל שכנעה את מארק‬
‫בכך שאם הוא יהרוג את בעלה,‬
‫הוא יקבל את המכונית החדשה של אזקיאל,‬
‫הוא יגור בבית,‬
‫הוא יוכל להמשיך להיות חבר שלה, המאהב שלה.‬
‫תהיה לו גישה ואת האפשרות‬ ‫שאזקיאל לא יפקח עליו עין‬
‫והוא יוכל להמשיך את חיי הפשע שלו‬ ‫מהבית הזה.‬
‫המניע שלה היה להיפטר מאזקיאל,‬
‫והיו מעורבים כספי ביטוח.‬
‫הייתה להם תוכנית מפורטת,‬
‫הם חשבו עליה יחד.‬
‫והסיבה שאנחנו יודעים זאת,‬ ‫היא שמארק ארתור אמר לנו.‬
‫- מעט לאחר מעצרו‬ ‫הסכים מארק ארתור לדבר עם החוקרים -‬
‫כשראיינו את מארק,‬
‫מארק סיפר לנו מייד על כל מה שעשה.‬
‫מארק סיפר לנו הכול על המניע שלו,‬
‫הכול על המלכודת לאזקיאל פונזקה,‬
‫הכול על איך שנתבקש לבצע את הפשע.‬
‫כמה פעמים היא ביקשה ממך להרוג אותו?‬
‫זו הפעם הראשונה... ‬
‫היא העלתה כבר את הרעיון‬ ‫שלא אכפת לה אם הוא ייהרג.‬
‫היא לא הביאה משהו לתשומת ליבי עד אותו יום.‬
‫הוא מייד פנה לזה בתור המניע שלו.‬
‫שהיא ביקשה ממנו לעשות זאת.‬
‫היא ביקשה ממנו,‬
‫והוא היה מקבל גמול על שעשה את זה.‬
‫אין ספק. למעשה אנחנו...‬
‫אני התייחסתי לזה כל הזמן...‬
‫במהלך השנים אנשים התייחסו לזה כרצח מוזמן,‬
‫מאשר פשע תשוקה.‬
‫שאלתי, ״מתי?״ היא אמרה, ״עכשיו.״‬
‫אמרתי לה, ״את יודעת מתי הוא מסיים לעבוד?״‬
‫״כן, הוא מסיים בשבע ונוסע בבלטוויי.״‬
‫״אחלה, בסדר.״‬
‫הוא היה מאוד ישיר איתנו,‬
‫וסיפר לנו על שיתוף הפעולה‬ ‫בינו ובין אשת הקורבן.‬
‫הוא סיפר לנו שזו הייתה תוכנית.‬
‫הוא סיפר לנו הכול על המלכודת שלהם‬
‫לקורבן, בעלה.‬
‫לא יכולנו לעצור אותו מלדבר.‬
‫ראיתי שהוא זז,‬ ‫אז שחררתי עוד כמה כדורים.‬
‫ראית דם או משהו כזה?‬
‫ראיתי את החור ברקה שלו.‬
‫התכופפתי‬
‫והכנסתי רגל אחת לרכב.‬
‫יש לי רגליים ארוכות.‬
‫ישבתי באמצע, כמו אוכף.‬
‫דחפתי אותו.‬
‫ועם היד השנייה הוצאתי את הארנק.‬
‫מישהו הבטיח לך משהו?‬ ‫-לא.‬
‫הוא אהב להתרברב.‬
‫הוא אהב לדבר על הדרך שבה ביצע את הפשעים.‬
‫כמעט כאילו זה היה אות כבוד.‬
‫כמעט כאילו שזה הפך אותו לגברי יותר.‬
‫הוא אמר את זה בטבעיות. הוא אמר:‬
‫"היה לי כיף.‬
‫עכשיו אני אשב קצת,‬
‫ואז אני אשתחרר.״‬
‫אני לא קיבלתי ממנו את הרושם‬
‫שהוא מושיע או מציל מישהו.‬
‫קיבלתי יותר רושם שהוא האדם שמגיע לאנשים‬
‫ולוקח מהם מה שהוא רוצה מתי שהוא רוצה,‬
‫ולא משנה מה המחיר שהם משלמים.‬
‫- לאחר הריאיון הסכים מארק אנדרו‬ ‫לעזור למשטרה לבנות תיק נגד כרמן פונזקה -‬
‫תודה.‬
‫מותק.‬ ‫-כן?‬
‫זוהי שיחת גוביינא.‬
‫- מארק התקשר לכרמן -‬
‫- הוא לא סיפר לה שבלשים מקליטים אותו -‬
‫את יודעת שעשיתי את זה.‬ ‫-מה?‬
‫את יודעת שעשיתי את זה.‬ ‫ואת יודעת שעשיתי את זה בשבילך.‬
‫אתה מדבר שטויות, מארק.‬
‫והרבה מזה היו שקרים.‬
‫אל תנסי לדפוק אותי.‬
‫אם תדפקי אותי, אני אדפוק אותך איתי.‬ ‫-אני לא מנסה לעשות כלום.‬
‫אני מבטיח שלא אפול לבד.‬
‫אני יודע שאת יכולה להוציא אותי מפה.‬
‫איך אני אוציא אותך?‬
‫אני לא יודע, תמצאי דרך.‬
‫לא אמרת לי כלום, מה אתה רוצה שאומר להם?‬ ‫אני לא יודעת כלום.‬
‫זה כל מה שאמרתי להם.‬
‫אני לא יודעת מה עוד לעשות או איך לעזור לך.‬
‫כשמקשיבים לזה, אין ספק שהוא אשם.‬
‫אין ספק שהוא מנסה להפליל אותה.‬
‫היא לא נכנעת.‬
‫ברגע שהוא היה בסכנה,‬
‫הוא עובר מלהיות המושיע הרומנטי‬ ‫למי שהוא באמת,‬
‫חיה שמעולם לא חונכה או אולפה.‬
‫הוא פנה אליה‬
‫כמעט מיד על מנת להשיג איזו עסקה טובה יותר.‬
‫וזו הסיבה שהיא עדיין בכלא היום.‬
‫- מאוחר יותר סיפרה כרמן לבלשים‬ ‫שהייתה בהיריון ממארק -‬
‫- והודתה שידעה על כוונותיו -‬
‫- לאחר פסיקה של ביהמ״ש העליון‬ ‫לפיה קטינים אינם מוצאים להורג -‬
‫- הומר עונשו של מארק ארתור בשנת 2005 -‬
‫- גם כרמן וגם מארק‬ ‫יהיו זכאים לשחרור על תנאי בשנת 2037 -‬
‫- הרועה שלי שומר עליי -‬
‫אני חושבת שהוא ישתחרר, בסופו של דבר.‬
‫אבל אני לא יודעת אם הוא יצטער על מה שעשה.‬
‫הוא רק מצטער שהוא בכלא.‬
‫ללא חרטה בליבו,‬
‫אני לא חושבת שמישהו שיושב בכלא,‬
‫בוודאי שלא מארק, צריך להשתחרר.‬
‫המנטליות שלו היא עדיין של נער, לדעתי.‬
‫אפילו מהמכתבים שלו.‬
‫ומהמכתבים שלו המנטליות היא:‬
‫״אני רוצה, לכן אני מקבל.״‬
‫והחיים לא עובדים ככה בחוץ.‬
‫אי אפשר פשוט לרצות משהו,‬
‫ואם מישהו מפריע לך,‬
‫פוף.‬
‫״אני אטפל בזה ואשיג את מה שאני רוצה.״‬
‫זה לא עובד ככה.‬ ‫הוא אמור היה ללמוד את זה מזמן.‬
‫הוא היה אלים כנער צעיר.‬
‫במערכת הכליאה הוא עדיין אלים.‬
‫וזה לא אומר שכשהוא ישתחרר‬
‫הוא כבר לא יהיה אלים יותר.‬
‫וזה מפחיד אותי.‬
‫הוא לא יפגע בי. לא.‬
‫לא, הוא לעולם לא יפגע בי.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫אבל זה לא אומר שהוא לא יפגע באחרים סביבי.‬
‫זה מפחיד.‬
‫עשיתי משהו לא בסדר.‬
‫ונענשתי על כך.‬
‫עשיתי את הדבר הנורא ביותר, לקחתי חיים.‬
‫אני רוצה לציין שאני כבר לא האדם שהייתי.‬
‫אחד הדברים הטובים בלשבת בכלא‬
‫הוא שחייבים לשבת,‬
‫להסתכל על עצמך, להעריך את עצמך.‬
‫״אם אני רוצה לצאת מכאן,‬ ‫איך אני עושה את זה?״‬
‫דבר ראשון, אני צריך להשתנות.‬
‫כי מה שעשיתי הביא אותי לכאן.‬
‫- לאחר הפוגה בת 90 יום‬ ‫לפי נהלי משרד המשפטים בטקסס -‬
‫-הורשינו לצלם ריאיון שני עם מארק ארתור -‬
‫כרמן השתמשה בגוף שלה.‬
‫מין, ואז בכסף.‬
‫היא לא לחצה על ההדק,‬ ‫אבל היא השפיעה עליו עד כדי כך‬
‫שהיא גרמה לו לעשות את מה שרצתה שיעשה.‬
‫אני יכול לומר שהמשפחה שלי‬ ‫צודקת במידה מסוימת,‬
‫כי היא הייתה חשובה לי.‬
‫היא הייתה ידידה.‬
‫ברור שיש קשרים רגשיים.‬
‫אז כן, אני ארצה שתרגיש טוב יותר.‬
‫כשגיליתי שכרמן פגועה,‬
‫רציתי לעשות כל מה שאוכל‬ ‫כדי שלא תהיה פגועה יותר.‬
‫הדרך שבה אנשים מחוץ לחיי יראו את זה,‬
‫היא ״היה ביניהם משהו,״‬
‫ולא היה.‬
‫כלומר, זו אימא של חבר שלי.‬
‫והיינו יותר ידידים‬
‫מאשר מאהבים או משהו כזה.‬
‫שכבנו כמה פעמים אבל זה נגמר.‬
‫לגבי זה שהיא ביקשה שאהרוג אותו, לא.‬
‫אני לא יודע מאיפה זה בא.‬
‫כמה פעמים היא ביקשה ממך להרוג אותו?‬
‫זו הפעם הראשונה...‬
‫היא העלתה כבר את הרעיון‬ ‫שלא אכפת לה אם הוא ייהרג.‬
‫היא לא בדיוק הביאה משהו לתשומת ליבי‬ ‫עד אותו יום.‬
‫דיברנו והיא אמרה‬ ‫שזה יהיה ערב טוב לעשות את זה.‬
‫אני כן דיברתי,‬
‫ונתתי להם להקליט אותי וכל זה,‬
‫אבל אלה היו תוענות שווא.‬
‫נתתי להם לגרום לי להאמין במה שהם אמרו:‬ ‫״אם תעזור לנו אנחנו נעזור לך,‬
‫ואולי לא תקבל יותר מעשר שנים,‬ ‫ואולי תשתחרר על תנאי.״‬
‫הלוואי שברגע שנעצרתי הייתי שותק,‬
‫ושיקרה מה שיקרה.‬
‫זה לא אמור היה להגיע לשום מקום.‬ ‫זה אמור היה להיות...‬
‫זה לא היה אמור לשמש נגדה.‬
‫היא לא הייתה אמורה לקבל עונש.‬
‫היא נהרסה מזה שדיברתי יותר מדי.‬
‫נפלתי בפח.‬
‫והרסתי חיים של אנשים:‬
‫שלי, של המשפחה שלי, של כרמן...‬
‫ושל כל מי שאהב אותנו.‬
‫מה שהוא אמר לי,‬
‫זה שהוא יצא עם כרמן כמה זמן‬
‫ושהיא נכנסה להיריון ממנו.‬
‫אזקיאל גילה,‬
‫והיכה אותה עד שהיא הפילה בחודש השמיני.‬
‫אז הפרשנות שלי למכתבים שלו,‬
‫היא שהוא רצה נקמה על שהרגו את הילד שלו.‬
‫חיים תחת חיים.‬
‫אז בואו ניישר קו פה.‬
‫מה שגרם למותו של אזקיאל פונזקה ‬ ‫זה שהוא איים עליי.‬
‫מה שגרם לי להרביץ לו,‬ ‫זה שהוא הכה את אימא של חבר שלי.‬
‫לגבי האפשרות שזה היה בגלל ההיריון,‬
‫מי לא יתעצבן על זה?‬
‫אני לא יודע אם זה היה הילד שלי,‬ ‫או אם הכנסתי אותה להיריון.‬
‫אם זה היה הילד שלי, כן, היית כועס על זה.‬
‫האפשרות שזה היה הילד שלי נמצאת בראש שלי.‬
‫אני לא יודע בוודאות שזה היה הילד שלי,‬ ‫אבל אם זה היה, זה הגיע לו.‬
‫זו סיבה לרצח.‬