Voisi sanoa, että tuhosin perheeni kauan sitten.
Kun ammuin isääni ja jo sitä ennen.
Sitten taisin satuttaa perhettäni uudelleen.
Tuska tuntui sielussa asti.
KUOLEMANRANGAISTUS OTETTIIN USA:SSA TAAS KÄYTTÖÖN 1976
SEN JÄLKEEN YLI 8 000 IHMISTÄ ON TUOMITTU KUOLEMAAN MURHASTA
JAKSO KERTOO KUOLEMAANTUOMITUSTA VANGISTA #990142
Kaikki haluavat aina pahoitella.
Se ei toimi.
Kun kelloa soittaa, se on jo ehtinyt soida.
Ajassa ei voi palata.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Tämä on tositarina.
Aloitetaan siitä.
Halusin kapinoida ja aiheuttaa kaaosta.
-Halusin selvittää, kuka tappaa kenet. -Tein valinnan.
Riistin hänen henkensä.
En ikinä suunnitellut tekeväni niin. Kunpa en olisi tehnyt niin.
Tiesin nousevani autosta ja murhaavani ne kaksi miestä.
Hän polvistui edessäni, ja muistan vain, että painoin liipaisinta.
Tapoin heidät molemmat.
Puukotin kuoliaaksi.
VASTUUNOTTO
Nimeni on Charles Armentrout. Nuorempana minua kutsuttiin Billyksi.
VUONNA 1995 BILLY ARMENTROUT MURHASI PERHEENJÄSENENSÄ
Tämä on tositarina. Aloitetaan siitä.
Synnyin Saint Louis Cityn sairaalassa elokuun toisena päivänä, 1965.
En ollut vanha, kun vanhempani erosivat. Ehkä kuusi- tai seitsemänvuotias.
Muistan, kun isäpuoleni -
tapasi äitini.
Uskon, että suhteeni isäpuoleeni sai kaiken vihani aluilleen.
Hän ei käyttänyt minua väärin fyysisesti, vaan enemmän suullisesti ja henkisesti.
Ajan myötä se vaikutti minuun.
Kun aikuinen kutsuu aina typeräksi,
se vaikuttaa kehitykseen.
Uskon,
että huono käytökseni alkoi siitä.
Kun olin 18, en tullut lainkaan toimeen isäpuoleni kanssa.
Lähestulkoon kävimme toisiimme käsiksi.
Isäni soitti minulle ja sanoi:
"Olet 18 ja voit muuttaa asumaan luokseni, eikä äitisi voi vastustaa." Muutin siis.
Aluksi meni hyvin, mutta nyt kun mietin, tein huonoja päätöksiä.
Olin huonossa mielentilassa. Halusin olla paha tyyppi.
Aloin ryöstää huoltoasemia.
Ryöstettyäni ensimmäiseni se oli helppoa. Ryöstin toisen.
Se johti taas toiseen.
Olin arvaamaton. Se oli jännittävää.
Muistan elävästi,
miten keskustelin itseni kanssa.
Sanoin: "Jos jatkat tähän malliin,
kuolet vielä tai joudut huonoon jamaan. On pakko lopettaa."
Vastasin itselleni: "Ja paskat."
Siitä alamäki alkoi.
Aloin varastaa rahaa isältäni.
Hän sai minut kiinni, kun täytin hänen sekkejään, ja suuttui.
Luulin, että hän potkisi minut ulos.
Pelkäsin joutuvani isäpuoleni luo.
Tiesin, että saisin isäpuoleni kimppuuni. En pystynyt siihen.
Tunsin olevani loukussa,
eikä pakotietä ollut.
Olin siihen aikaan jotenkin sekaisin.
Odotin, että isäni palaa kotiin.
Portaikon yläpäässä oli ovi, jonka takana olin.
Kun hän tarttui ovennuppiin, aloin ampua.
En muista, montako kertaa osuin häneen. Kuusi tai seitsemän kertaa yhdeksästä.
Väijytin hänet.
Hän ei tehnyt mitään väärin minua kohtaan.
En välittänyt. Välitin minusta.
Olin hirviö.
KUUDESTA RINTAAN KOHDISTUNEESTA LÄHILAUKAUKSESTA HUOLIMATTA -
ARMENTROUTIN ISÄ SELVISI
Poliisi halusi hänen nostavan syytteen, mutta hän ei tehnyt niin.
Hän piti minua -
mielenvikaisena.
Isäni ampumista seuraavina tunteina -
poliisi sai tietää minun ryöstäneen useamman huoltoaseman.
Minut pidätettiin siitä ja tuomittiin 19 vuoden vankeuteen.
Istuin niistä kymmenen vankilassa.
Kun vapauduin 28-vuotiaana, minut hyväksyi vain yksi henkilö.
Minut piti luovuttaa ehdonalaisena jollekulle.
Se joku oli isoäitini Inez Notter. Isäni äiti.
Hän oli suorasukainen. Pienikokoinen -
ja suurisydäminen.
Hän antoi anteeksi sen, että ammuin hänen poikansa.
Uskomatonta.
Hän asui Bevo Millin alueella Saint Louisin eteläosassa.
Kivaa ja rauhallista seutua.
Mutta niihin aikoihin liikuin väärässä seurassa.
Halusin olla aina huomion keskipisteenä.
Roger Brannan oli outo mutta hyvä tyyppi.
Hengailimme hänen luonaan, poltimme pilveä ja biletimme.
Rick Lacey ei ollut kuin Roger Brannan, vaan miesten mies.
Hän oli narkkari ja pienrikollinen.
Hengailimme yhdessä ja käytimme huumeita jatkuvasti.
Aloin viettää aikaa erään tytön kanssa. Hän sai kokeilemaan kokaiinia.
Kun lähdin sille tielle, en päässyt siitä eroon.
TÄYTETTYÄÄN 28 VUOTTA -
BILLY ARMENTROUT KÄYTTI KOKAIINIIN 300 DOLLARIA PÄIVÄSSÄ
Pyysin isoäidiltäni rahaa.
Hän antoi rahaa.
Sitten ei enää antanut.
Aloin varastaa sekkejä häneltä ja vohkia rahaa.
Hän sai tietää ja sanoi siitä minulle.
Pahoittelin sitä ja sanoin maksavani takaisin.
Noin viikkoa myöhemmin autoni takavarikoitiin eikä rahaa ollut.
Menin isoäitini luo pyytämään rahaa.
Sitä ei herunut.
Luulin, että ainoa tapa saada rahaa oli ryöstämällä hänet.
Hakkaamalla hänet.
Kuulostaa raa'alta, mutta se ei enää ollut ryöstö,
kun löin häntä mailalla.
Sitten hänet piti tappaa.
Seurasin häntä makuuhuoneeseen ja aloin hakata mailalla.
Hakkasin hänet tajuttomaksi, sidoin sänkyyn,
kolusin laatikoista rahaa ja häivyin.
Niin tein. Tapoin hänet.
Palasin seuraavana päivänä.
Piilotin ruumiin kellariin ja yritin siivota jälkeni.
POLIISI LÖYSI INEZ NOTTERIN RUUMIIN KAHTA PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN,
KUN HÄNEN PERHEENSÄ ILMOITTI HÄNET KADONNEEKSI
PERHE SANOI POLIISILLE EPÄILEVÄNSÄ BILLYÄ
Aloimme etsiä Billy Armentroutia.
Hän oli pääepäiltymme, joten keskityimme löytämään vain hänet.
SAINT LOUISIN POLIISI (ELÄKKEELLÄ)
Olen Bill McDonough, alun perin tapausta tutkinut etsivä.
Billy yritti lunastaa isoäitinsä sekin sinä päivänä tuloksetta.
Se oli hyvä johtolanka.
Kaikkien osallisten tietolähteet tunsivat seudun.
Kaikki levittivät sanaa siitä, että etsimme häntä.
Meille soitettiin, että hänet nähtiin Ricky Laceyn kotona.
Saimme osoitteen, hyppäsimme autoihimme ja lähdimme kovaa sinnepäin.
Matkalla sanoimme radiossa, että menemme takakautta,
koska pahikset karkaavat aina takaa.
Nappiin meni. Tässä on 3436. Ensimmäinen kerros.
Murhaetsivät ajoivat talon eteen, ja Billy Armentrout poistui takaovesta.
Se oli kuin lahja Jumalalta suoraan syliimme.
Painimme hetken, ja sain taltutettua hänet.
Sain pidätettyä hänet. Billy oli huostassamme.
Sain siirron FBI:hin -
ja pääsin heti Rubinin pariksi.
Pääsimme nopeasti vauhtiin.
Silloin 90-luvulla käytiin crack-sotaa.
Kaupungissa sattui yli 200 murhaa vuodessa.
Saatuamme Billyn kiinni aloimme puhua, ja silloin ilmeni,
kuinka pahasti hän oli crackin otteessa, sillä hän kysyi: "Onko kyse mummistani?"
Sanoimme, että kyllä on.
Hän sanoi: "Jos annatte polttaa crackia vielä kerran, kerron teille mitä tahansa."
Olin järkyttynyt ja loukkaantunut siitä.
Sanoin: "Tajuat vielä ajan myötä, mistä tässä on kyse.
Tapoit isoäitisi tämän takia ja haluat vielä lisää. Ei käy."
MAALISKUUN 22. PÄIVÄNÄ 1995 BILLY ARMENTROUTIN KUULUSTELU KUVATTIIN
-Sinulla on oikeus pysyä vaiti. -Selvä.
-Sanojasi voidaan käyttää sinua vastaan. -Selvä.
Kerro, mitä lauantaiaamuna tapahtui. Aloita siitä, mihin aikaan heräsit.
-Rick tuli kylään. -Kuka Rick?
Lacey.
Rick Lacey tuli kylään. Hän hakkasi ovea.
Kysyin: "Mitä nyt?"
Yritimme keksiä, miten saada rahaa.
Sanoin, että yritetään isoäitini luota.
Rick ehdotti, että tyrmätään hänet.
Menin huoneeseeni ja otin baseballmailani lipastosta.
Annoin sen Rickille. Rick seurasi häntä makuuhuoneeseen,
ja kuulin melua.
Rick sanoi: "Billy, sinun pitää lähteä." Häivyin Rickin kanssa.
-Mikset heittänyt mailaa pois? -Rick käski heittää sen jokeen. Ei käynyt.
-Tietääkö kukaan muu teistä? -Rick. Hän haki heroiinia.
Menimme Rickin luo vetämään kamaa...
Hän ei ollut tavanomainen kuulusteltava. Hän intti, että Ricky Lacey teki sen.
Eli siis Rick Lacey käytti hyökkäyksessä mailaa.
-Käytettiinkö mitään muuta? -Vain mailaa tietääkseni.
Olimme melko varmoja Ricky Laceyn syyttömyydestä.
Ricky sanoi, ettei ollut käynyt Billyn isoäidin kotona.
Sieltä ei löytynyt fyysisiä todisteita. Ei sormenjälkiä eikä muuta.
POLIISI TULI SIIHEN PÄÄTÖKSEEN,
ETTÄ BILLY ARMENTROUT MURHASI ISOÄITINSÄ YKSIN
MAALISKUUN 22. PÄIVÄNÄ 1995 HÄN SAI SYYTTEEN ENSIMMÄISEN ASTEEN MURHASTA
RICK LACEY VAPAUTETTIIN ILMAN SYYTTEITÄ
Se tyyppi poltti pilveä.
Hän oli kuin tsunami, joka kulki naapuruston läpi -
ja joko vei tai tuhosi kaiken näkemänsä.
Billy meni liian pitkälle murhatessaan isoäitinsä.
Hän hakkasi 81-vuotiaan naisen, joka painoi alle 45 kiloa.
Hän luultavasti toistaisi tekonsa jonkun mahdollisimman heikon kanssa.
Minusta hän on paha mutta myös pelkuri.
Mitäkö mieltä olen Billy Armentroutista?
Minusta hän on sairas ja vastenmielinen,
koska teki niin isoäidilleen.
Isoäiti teki kaikkensa hänen hyväkseen, ja tässä kiitos siitä.
Ei ole syytä päästää Billyä takaisin näille kaduille.
Nimeni on Roger Brannan. Olen Missourin Saint Louisista.
Olin kauan sitten Billy Armentroutin ja Rick Laceyn ystävä.
Se oli niin sanottua villiä aikaani.
Lähinnä biletystä.
Käytin huumeita. Marihuanaa.
En ole käyttänyt muuta. En crackia enkä heroiinia.
Mutta he ovat.
He olivat Rickin luona tai missä tahansa, jossa sai käytettyä huumeita.
Sain alun perin tietää murhasta,
kun minut pidätettiin, koska yritin lunastaa sekin Billyn puolesta.
Nukuin, ja poliisi koputti oveeni.
Heitä oli ainakin 20.
Minut vietiin poliisiasemalle,
ja kun murha mainittiin, kerroin heille mitä he vain halusivat,
koska en halunnut vankilaan jonkun toisen tekojen takia.
Se pelotti.
Luulin aina, että Billy teki sen yksin.
Ajatus siitä, että Rick Lacey auttoi Billyä murhassa,
ei edes juolahtanut mieleeni.
Ajattelin sitä vain, kun Billy sanoi niin.
Hän yritti syyttää jotakuta muuta ja valitsi Rick Laceyn.
BILLY ARMENTROUT OLI OIKEUDEN EDESSÄ VUONNA 1998
HÄN VÄITTI EDELLEEN, ETTÄ RICK LACEY MURHASI HÄNEN ISOÄITINSÄ
Billy Armentroutin kaltainen henkilö, joka valehteli saadakseen huumeita -
ja välttyäkseen ongelmilta,
valehtelisi myös oikeudessa ja väittäisi olevansa syytön.
Hän käyttäytyisi samoin kuin ennenkin.
Olen Chris Slusher, asianajaja Missourin Columbiassa.
Olen ollut rikosasianajaja 25 vuotta.
Billy Armentrout halusi edustaa itseään alusta asti.
Olimme tässä tapauksessa niin sanotussa hybridiroolissa.
Olimme niin sanottu varalla oleva asianajaja.
Seurasimme oikeudenkäyntiä, ja jos hän tarvitsi meitä, autoimme.
Rick seurasi häntä makuuhuoneeseen.
Armentrout väitti,
että Lacey hoiti hakkaamisen, johon isoäiti kuoli.
Hän huusi minulle.
Syyttäjä ei uskonut sitä, mitä Armentrout väitti Ricky Laceyn tehneen.
Armentroutia pidettiin ainoana tekijänä.
HELMIKUUN 14. PÄIVÄNÄ 1998 -
BILLY ARMENTROUT TUOMITTIIN KUOLEMAAN ENSIMMÄISEN ASTEEN MURHASTA
HÄN VÄITTI EDELLEEN OLEVANSA SYYTÖN
Kokemukseni mukaan puolustamilleni ihmisille on yleistä,
ettei syyllisyyttä uskalla tunnustaa,
koska teon tietää olevan niin kamala.
He kamppailevat sisimmässään eivätkä halua tunnustaa sitä.
Heidän pitää kehittyä, kunnes voivat myöntää vastuunsa.
Armentroutin oikeudenkäynnissä hän ei ollut ehtinyt kehittyä.
OLTUAAN 8 VUOTTA KUOLEMAANTUOMITTUNA BILLY ARMENTROUTIN TUOMIO TARKISTETTIIN
OIKEUDELLISEN MUODOLLISUUDEN VUOKSI -
TUOMIO KEVENNETTIIN ELINKAUTISEKSI ILMAN MAHDOLLISUUTTA EHDONALAISEEN
VUONNA 2006 BILLY ARMENTROUT SIIRRETTIIN POTOSIN YLEISEEN VANKILAAN
Billy väitti aina olevansa syytön.
Hän sen kuin väitti, ettei tehnyt rikosta eikä ansainnut tuomiotaan.
Siksi hän lienee niin katkera.
Osaan samaistua siihen, että hän vihaa järjestelmää -
tai turhautuu yrittäessään todistaa syyttömyytensä.
Olen Randall Bernard Knese eli Randy.
Tuomioni Potosin vankilassa alkoi vuonna 1997.
Tutustuin Billy Armentroutiin,
joka asui samassa siivessä. Meistä tuli ystäviä.
Missourin rangaistusjärjestelmässä on kurssi,
jossa opetetaan rikosten vaikutuksesta uhreihin.
Kurssin lopussa uhrit kertovat siitä, kun heidän läheisensä murhattiin.
Se oli todella...
Se sai mielentilaan, jossa ei voi enää piilotella.
Siinä miettii: "Hittolainen, todella tein niin jollekulle."
Näimme, miltä se tuntuu perheestä.
En tiedä, mikä Billyssä muuttui,
mutta jokin hänessä muuttui, eikä hän puhunut siitä.
Sitten eräänä päivänä hän sanoi aloittavansa sen kurssin.
Halusin mukaan kurssille, koska halusin kuulla totuuden.
Pystyykö Billy olla joku muu kuin tyyppi, joka oli mukana isoäitinsä tapossa?
Voiko hän olla joku muu kuin sen rikoksen tekijä?
Jokin sillä kurssilla vaikutti häneen,
ja hän tajusi jotain meidän kaikkien yllätykseksi.
Kurssilla useampi vanki oli minulle tuttu ja läheinen kanssani.
Lopuksi Randy Knese kertoi murhasta.
Hän puhui rikoksestaan, ja kaikki saivat puheenvuoron.
Lopulta sanoin: "Murhasin isoäitini."
Se hämmästytti kaikki huoneessa.
Hänen nimensä oli Inez Notter. Tapoin hänet baseballmailalla.
Kun sanoin sen,
kaikki mukana olleet ymmärsivät,
että kerrankin elämässäni -
otin vastuun päätöksistäni.
Ei sillä, ettenkö tiennyt tehneeni niin. Se vain oli niin -
kivuliasta,
etten voinut myöntää sitä millään merkittävällä tavalla.
Olen pahoillani, mutta miten ilmaisen sen?
En pysty ilmaisemaan, mutta voin olla parempi ja erilainen ihminen.
Joku niin erilainen, ettei tekojani eikä ajatuksiani tunnisteta.
Eikä myöskään käytöstäni.
Hän myöntää tehneensä sen.
Kaikkien vuosien jälkeen.
Hän tiesi tasan tarkkaan, mitä teki väärin.
Tiedättekö mitä?
Jostain syystä uskon häntä.
Häntä käy sääliksi.
Mutta hän teki väärin.
Hänen on maksettava teoistaan.
En voi muuta sanoa.
En odottanut itkeväni tämän tähden.
Toivon, että hän voi olla onnellinen, jos se on mahdollista vankilassa.
Hän oli paha tyyppi.
Hän sanoo muuttuneensa, mutta muuttumalla ei vapaudu.
Se ei tuo isoäitiä takaisin.
Kaikki haluavat aina pahoitella.
Se ei toimi.
Kun kelloa soittaa, se on jo ehtinyt soida.
Ajassa ei voi palata.
Voisi sanoa, että tuhosin perheeni kauan sitten.
Kun ammuin isääni ja jo sitä ennen.
Billy soitti minulle vankilasta -
ja yritti tavoittaa minut.
Puhelu meni hyvin, mutta se oli viimeinen keskustelumme.
Olen saanut joulukortin parina viime vuonna.
En ole vastannut niihin. Se häiritsee.
TUOMIOSTAAN LÄHTIEN -
BILLY ARMENTROUT EI OLE LÄHES LAINKAAN PITÄNYT YHTEYTTÄ PERHEESEENSÄ
Nauroin tämän nähdessäni. Hänen ilmeensä on hauska.
Olen Mary Ebenhardt.
Tunsin Billyn ollessani naimisissa hänen isänsä Billin kanssa.
Olen Wendy, Maryn tytär.
Odotin innolla viikonloppuja ja Billyn visiittiä.
Pääsin tekemään pahojani niin sanotun rikoskumppanini kanssa.
Billyn kanssa oli kivaa.
Kun tapasin Billyn, hän oli viisivuotias. Suloinen pikkupoika.
-Hän halusi olla isänsä kanssa. -Olla hänelle mieliksi.
Niin juuri. Hän odotti viikonlopuilta isänsä seuraa.
Mutta kun hän oli isänsä kanssa, kävi huonosti.
Hänen isänsä oli häijy mies eikä epäröinyt satuttaa muita.
Ei vain äitiäni, joka oli nainen ja häntä heikompi.
Bill olisi hyökännyt kenen tahansa tielle sattuneen kimppuun.
Näin monta kertaa, kun Bill hakkasi Billyä turhan takia.
Billy ei saanut ikinä myötätuntoa eikä minkäänlaista hoivausta.
Hän ei tainnut kokea sitä, ja se saattaa tehdä kovaksi.
VUOSIEN VÄÄRINKÄYTÖN JÄLKEEN MARY JÄTTI BILLYN ISÄN VUONNA 1974
BILLY OLI YHDEKSÄNVUOTIAS
Vuosia oli ehtinyt vierähtää, enkä ollut nähnyt Billyä pitkään aikaan.
Muistin hänet vain isoveljenäni.
Hän palasi elämäämme,
muttei ollut enää sama isoveli, jonka kanssa oli hyvä olla.
Hän tuli käymään vähäksi aikaa.
-Vasta sen käynnin jälkeen huomasin... -Asioita alkoi...
-Kadota. Hän murtautui sisään. -Ovi oli pois saranoiltaan -
ja asunto täysin tuhottu.
Se ei ollut vain ryöstö, vaan hän purki vihaansa.
Isompi tapaus oli se, kun Billy seisoi oven takana -
ja näytti aseensa.
Hän laittoi sen kasvoilleni, ja tunsin sen kylmyyden.
Se oli aito. Hän pystyi tekemään pelottavia asioita.
Sen jälkeen muutimme pois.
En nähnyt Billyä kolmeen, neljään vuoteen.
Sitten hänen isänsä soitti ja sanoi, että Billy ampui häntä.
Hän sanoi, ja pahoittelen kielenkäyttöäni: "Se äpärä luuli tappaneensa minut."
PIAN AMPUMISEN JÄLKEEN BILLY ARMENTROUTIN ISÄ KUOLI
Emme tiedä, tekikö hän itsemurhan vai oliko se vahinko.
Hänet löydettiin autostaan, joka oli autotallissa. Hän oli juonut.
Se tapahtui nelisen kuukautta ampumisesta,
ja siitä alamäki alkoi. Hän vain joi.
Hän taisi uskoa ansainneensa ampumisen, koska kohteli Billyä niin.
Isäni oli kova mies.
Voisi sanoa, että isäni oli pahempi kuin muut pahat isät. Kenties.
Ehkä hän ei osannut muuten.
Näin toki, miten hän käytti väärin äitipuoltani.
Hän käytti väärin minuakin.
Se voi hyvinkin olla syy siihen, miksi ammuin häntä.
Mutta siihen ei ole vain yhtä syytä,
vaan useampi.
ENSIMMÄISESTÄ HAASTATTELUSTA 90 PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN -
BILLY ARMENTROUT SUOSTUI KERTOMAAN LISÄÄ
Syy siihen, miksen puhunut rehellisesti isoäitini murhasta, on moniosainen.
Niistä suurin on se, että elin valheessa.
Se, että saatoin tehdä -
sillä tavalla minua rakastaneelle.
Toinen osa lienee se,
etten halunnut myöntää sitä.
En halunnut hyväksyä sitä. Halusin syyttää kaikkia muita.
Henkisellä puolella -
silloin tällöin todellisuus -
sekoittui fantasiaan,
enkä lopulta myöntänyt sitä edes itselleni.
Hautasin tunteet niin syvälle,
että olin välillä vakuuttunut siitä, että Rick teki sen.
RICK LACEY KUOLI VUONNA 2014
NELJÄ VUOTTA MYÖHEMMIN BILLY ARMENTROUT VIIMEIN TUNNUSTI TAPPANEENSA ISOÄITINSÄ
En ikinä saanut tilaisuutta olla yhteydessä Rickiin -
kertoakseni hänelle, etten enää syytä häntä -
ja että otin vastuun isoäitini murhasta.
Kun kuulin hänen kuolleen,
muodostui jälleen yksi osa lisää kivustani.
En saanut sanottua hänelle: "Olen pahoillani.
Ei ollut tarkoitus tehdä niin, mutta tein silti."
Olen yhteydessä perheeseeni todella rajoitetusti.
Syy on minun. Aiheutin paljon kipua enkä odota saavani anteeksi.
Olen yhteydessä ainoastaan -
enooni Bobby Wackeriin -
hänen kuolemaansa asti,
siskopuoleeni Wendyyn ja äitipuoleeni Maryyn.
Välimme ovat hiljenneet sittemmin.
Yhden haastatteluni jälkeen -
sain sähköpostia siskoltani.
En ollut kuullut hänestä sitten vuoden 2009.
Hän tullee tapaamaan minut tänään.
Näen hänet ensimmäistä kertaa nuoruutemme jälkeen.
Kaipaan yhteydenpitoa häneen,
sillä muistot lapsuudesta ovat parhaita muistojani.
Oli elämäni parasta aikaa -
käydä isäni luona viikonloppuisin ja viettää aikaa siskoni kanssa.
Olen ollut kunniaton valtaosan elämästäni.
Enää en ole.
Olen kunniallinen kaikessa, mitä teen.
Jos on aidosti katuvainen -
ja ymmärtää hengen riistämisellä aiheuttamansa tuhon,
elämä voi jatkua.
On pyydettävä anteeksi ja hyvitettävä tosissaan.
Ylpeänä.
Tekstitys: Jussi Luntiala