‫אני חושב שהוגן לומר שהרסתי את המשפחה שלי‬ ‫לפני הרבה מאוד זמן.‬
‫כשיריתי באבא שלי, ואפילו לפני כן.‬
‫ואז אני חושב שפגעתי במשפחה שלי שוב.‬
‫אני מתכוון‬
‫שהכאב היה קורע לב.‬
‫- מאז החזרתו של גזר דין המוות בשנת 1976 -‬
‫- יותר מ-8,000 איש נשפטו למוות בעוון רצח -‬
‫- זה סיפורו של אסיר מספר #990142‬ ‫באגף הנידונים למוות -‬
‫אנשים תמיד רוצים לומר: "אני מצטער."‬
‫זה לא עובד.‬
‫כשמצלצלים בפעמון,‬
‫אי אפשר לבטל את הצלצול.‬
‫אי אפשר לפצח את הזמן ולחזור אחורה.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫זה סיפור אמיתי.‬
‫ככה התחלתי.‬
‫רק רציתי למרוד, רציתי לגרום למהומה.‬
‫הבטתי בו. נראה מי יהרוג את מי, אה?‬
‫קיבלתי את ההחלטה.‬
‫לקחתי את חייו.‬
‫זה משהו שמעולם לא התכוונתי לעשות.‬ ‫הלוואי שלא הייתי עושה את זה.‬
‫ידעתי שאצא מהמכונית הזו‬ ‫וארצח את שני הגברים האלה.‬
‫כשהוא כרע ברך לפניי,‬ ‫אני רק זוכר שלחצתי על ההדק.‬
‫הרגתי את שניהם.‬
‫דקרתי אותם למוות.‬
‫- כוח השליטה -‬
‫- החותם הגדול של מדינת מיזורי -‬
‫- מתקן הכליאה של פוטוסי -‬
‫- ביטחון הוא סטנדרט, לא רק מטרה -‬
‫שמי צ'ארלס ארמנטרוט.‬
‫כשהייתי צעיר יותר, כולם קראו לי בילי.‬
‫- ב-1995 בילי ארמנטרוט רצח בן משפחה -‬
‫זה סיפור אמיתי.‬
‫ככה התחלתי.‬
‫נולדתי בסנט לואיס,‬
‫בביה"ח "סנט לואיס", בשניים באוגוסט, 1965.‬
‫הייתי די צעיר כשההורים שלי נפרדו.‬
‫אולי בן שש או שבע.‬
‫אני זוכר איך האבא החורג שלי‬
‫נהיה בן הזוג של אימא שלי.‬
‫אני חושב שמערכת היחסים שלי עם אבי החורג‬
‫היא שגרמה לכעס להתחיל לצאת.‬
‫הוא לא התעלל בי כל כך מבחינה פיזית,‬
‫אלא מבחינה מילולית ונפשית.‬
‫ואני חושב שעם הזמן זה נתן בי את אותותיו.‬
‫כשיש מישהו מבוגר‬ ‫שכל הזמן קורא לך טיפש, מטומטם,‬
‫זה משחק תפקיד בהתפתחות שלך.‬
‫ואני חושב שמשם התחילה להגיע‬ ‫כל ההתנהגות השלילית.‬
‫כשהייתי בן 18,‬ ‫אבי החורג ואני לא הסתדרנו בכלל.‬
‫זה כמעט הגיע‬ ‫למצב של התפרצויות אלימות בינינו.‬
‫ואבא שלי התקשר אליי.‬‫ ‬‫הוא אמר, "אתה בן 18.‬ ‫אתה יכול לבוא לגור איתי,‬
‫ואימא שלך לא יכולה להתנגד."‬
‫אז עברתי לגור עם אבא שלי.‬
‫בהתחלה זה היה בסדר,‬
‫אבל כשאני מסתכל אחורה,‬ ‫אני מבין שלא קיבלתי את ההחלטות הנכונות.‬
‫הייתי במקום רע.‬
‫רציתי להיות הבחור הרע.‬
‫התחלתי לשדוד תחנות דלק.‬
‫אחרי ששדדתי את תחנת הדלק הראשונה,‬ ‫ראיתי שזה קל, אז שדדתי עוד אחת.‬
‫השוד הזה גרר שוד נוסף.‬
‫הייתי חסר מעצורים.‬
‫הריגוש היה עז.‬
‫אני זוכר בבירור רגע מכונן מאוד.‬
‫דיברתי לעצמי.‬
‫הייתה לי שיחה עם עצמי.‬
‫ואמרתי: "אם תמשיך לעשות את זה,‬ ‫אם תמשיך במורד הדרך הזאת,‬
‫אתה תמות בסוף,‬
‫או שתסתבך מאוד. אתה חייב להפסיק."‬
‫ואמרתי לעצמי: "למי אכפת."‬
‫מאותו רגע, המצב רק החמיר.‬
‫התחלתי לגנוב כסף מאבא שלי.‬
‫הוא תפס אותי רושם צ'קים על שמו.‬
‫הוא התעצבן מאוד.‬
‫חשבתי שהוא יעיף אותי מהבית.‬
‫ו...‬
‫חששתי שאצטרך לחזור לאבא החורג שלי.‬
‫וידעתי שהאבא החורג שלי ייטפל אליי.‬
‫לא יכולתי לעשות את זה.‬
‫הרגשתי שאני דחוק לפינה.‬
‫ולא הייתה לי דרך מוצא.‬
‫הייתה לי אי-שפיות מסוימת באותו זמן.‬
‫נופפתי לאבא שלי שייכנס הביתה.‬
‫הייתה לנו דלת במעלה המדרגות‬ ‫ואני הייתי מצידה השני.‬
‫כשהוא הגיע לידית הדלת, התחלתי לירות.‬
‫כבר שכחתי כמה פעמים פגעתי בו.‬
‫אני חושב שאולי שש או שבע פעמים‬
‫מתוך תשע יריות.‬
‫תקפתי אותו בהפתעה.‬
‫הוא לא עשה לי שום דבר רע.‬
‫באמת שלא.‬
‫לא היה לי אכפת. היה אכפת לי מעצמי.‬
‫הייתי מפלצת.‬
‫- למרות שנורה שש פעמים בחזה מטווח קצר -‬
‫- אביו של ארמנטרוט שרד -‬
‫המשטרה רצתה שהוא יגיש נגדי תלונה,‬ ‫אבל הוא לא רצה.‬
‫הוא חשב שאני...‬
‫הוא חשב שאני לא-שפוי.‬
‫בשעות שלאחר שאבי נורה,‬
‫המחלקה המשטרתית הבינה‬ ‫ששדדתי מספר תחנות דלק.‬
‫נעצרתי על זה,‬
‫הורשעתי ונשפטתי לאחר מספר חודשים ל-19 שנה.‬
‫- דוח מעצר,‬ ‫ארמנטרוט צ'ארלס הועבר לכלא מחוזי -‬
‫ריציתי עשר שנים מתוכן‬
‫במתקן הכליאה.‬
‫כששוחררתי בגיל 28,‬
‫האדם היחיד שהסכים לקבל אותי,‬
‫כי הייתי חייב לגור במקום כלשהו‬ ‫בשחרור על תנאי.‬
‫הייתה סבתא שלי.‬
‫אינז נוטר.‬
‫אימו של אבא שלי.‬
‫היא הייתה מלאת אנרגיה.‬
‫היא הייתה אישה קטנה.‬
‫היה לה לב גדול.‬
‫ובסופו של דבר היא סלחה לי‬ ‫על כך שיריתי בבן שלה.‬
‫זה פשוט מדהים.‬
‫זו הייתה שכונה באזור בוו מיל‬ ‫בדרום סנט לואיס.‬
‫זו הייתה שכונה טובה ושקטה.‬
‫אבל בתקופה ההיא הסתובבתי‬ ‫עם האנשים הלא נכונים.‬
‫רציתי להיות מסמר הערב, הבחור החשוב.‬
‫רוג'ר ברנן היה מוזר. אבל הוא היה מגניב.‬
‫בילינו בבית שלו, עישנו חשיש, עשינו מסיבות.‬
‫ריק לייסי היה שונה מרוג'ר ברנן.‬
‫ריק לייסי היה גבר-גבר.‬
‫הוא היה נרקומן.‬
‫הוא היה פושע זעיר.‬
‫הסתובבנו ביחד ועשינו סמים כל הזמן,‬ ‫עשרים וארבע שעות ביממה.‬
‫התחלתי לצאת עם בחורה אחת.‬
‫ודרכה נחשפתי לקוקאין.‬
‫וברגע שהתחלתי, הוא תפס אותי‬ ‫ולא יכולתי להשתחרר ממנו.‬
‫- עד גיל 28, בילי ארמנטרוט‬ ‫פיתח תלות בקוקאין קראק -‬
‫- הוא היה מבזבז עליו 300 דולר ביום -‬
‫הייתי מבקש כסף מסבתא שלי.‬
‫והיא הייתה נותנת לי כסף.‬
‫ואז היא הפסיקה לתת לי כסף.‬
‫אז גנבתי צ'קים והתחלתי לכתוב צ'קים על שמה,‬
‫וגנבתי כסף.‬
‫היא גילתה את זה והתעמתה איתי על זה.‬
‫ואמרתי: "סליחה, סבתא.‬ ‫לא התכוונתי. אחזיר לך את הכסף."‬
‫ואחרי כשבוע גררו לי את האוטו.‬
‫לא היה לי כסף.‬
‫והלכתי לבית של סבתא שלי,‬
‫וניסיתי לקחת כסף.‬
‫היא סירבה.‬
‫הדרך היחידה שבה חשבתי שאוכל להשיג כסף‬ ‫היא לשדוד אותה.‬
‫להכות אותה.‬
‫זה היה די מחריד, אבל זה התחיל משוד,‬
‫והתדרדר לשליפת מחבט.‬
‫ואז ידעתי שעליי להרוג אותה.‬
‫הלכתי אחריה לחדר השינה שלה,‬ ‫והתחלתי להרביץ לה עם המחבט.‬
‫הכיתי אותה עד שאיבדה הכרה,‬ ‫קשרתי אותה והשכבתי אותה על המיטה.‬
‫חיטטתי במגירות, מצאתי כסף והלכתי.‬
‫כן.‬
‫זה מה שעשיתי. ורצחתי אותה.‬
‫חזרתי ביום למוחרת.‬
‫לקחתי את הגופה והחבאתי אותה בארגז במרתף,‬ ‫וניסיתי לנקות את זירת הרצח.‬
‫- המשטרה מצאה את גופתה של אינז נוטר‬ ‫יומיים אחר כך -‬
‫- כשבני משפחתה דווחו על היעדרותה -‬
‫- בני המשפחה סיפרו למשטרה -‬
‫- שהם חושדים בכך שבילי עומד מאחורי זה -‬
‫התחלנו במצוד אחר בילי ארמנטרוט.‬
‫הוא היה החשוד העיקרי בזה.‬
‫מאה אחוז ממאמצינו הושקעו במציאתו.‬
‫שמי ביל מקדונו,‬
‫ואני אחד מהחוקרים הראשונים‬ ‫שמונו לטפל בתיק הזה.‬
‫גילינו שבילי ניסה לפדות‬ ‫את אחד מהצ'קים של סבתו באותו יום,‬
‫ונדחה על ידי הבנק.‬
‫זה היה קצה חוט מצוין וטרי.‬
‫כל המעורבים דיווחו‬ ‫שהוא הכיר היטב את הרחובות.‬
‫לכן כולם יצרו קשר עם החברים שלהם‬
‫כדי להודיע שאנחנו מחפשים אחריו.‬ ‫וקיבלנו שיחת טלפון.‬
‫אני זוכר שאמרו לי:‬ ‫"הוא נראה בבית של ריקי לייסי."‬
‫נתנו לי את הכתובת ואנחנו קפצנו לתוך הרכב,‬
‫ונסענו לשם במהירות האפשרית.‬
‫בדרך הודענו ברדיו‬ ‫שאנחנו הולכים לאגוף מאחור,‬
‫כי הרעים תמיד יוצאים מאחור.‬
‫קלעתי בול, 3436.‬
‫ממש כאן. קומה ראשונה.‬
‫הרוצח עבר מלפנים, ודרך החלון האחורי‬
‫יצא בילי ארמנטרוט.‬
‫הוא היה כמו מתנה משמיים,‬ ‫שנפלה ממש לרגליי.‬
‫התקוטטנו קצת והשתלטתי עליו.‬
‫עצרנו אותו וזה היה הסוף. בילי נעצר.‬
‫- בירה קרה -‬
‫- "התחנה של לאו טסון", בר -‬
‫הועברתי לבולשת.‬
‫ומייד צוותי עם רובין.‬
‫ויצאנו לדרך.‬
‫בשנות ה-90 היה את מלחמות הקראק.‬
‫- רובין המן, משטרת סנט לואיס -‬
‫הם ביצעו מעל 200 רציחות בעיר‬
‫בשנה.‬
‫למעשה, אחרי שתפסנו את בילי,‬
‫התחלנו לדבר וקיבלתי מושג‬
‫לגבי הרמה שבה שהקראק לכד אותו,‬
‫כשהוא שאל: "זה בגלל סבתא שלי?"‬
‫ואמרנו: "כן, זה בגלל סבתא שלך."‬
‫והוא אמר: "אם תתנו לי לעשן קראק‬ ‫עוד פעם אחת,‬
‫אספר לכם כל מה שתרצו."‬
‫והייתי המום לגמרי. לקחתי את זה אישית.‬
‫ואמרתי: "בילי, אתה יודע,‬
‫בסוף אתה תבין מה קרה פה.‬
‫הרגת את סבתא שלך בגלל הדבר הזה,‬ ‫שאתה רוצה עוד שכטה ממנו.‬
‫זה לא יקרה."‬
‫- ב-22 במרץ 1995 -‬
‫- בילי ארמנטרוט הסכים לריאיון מצולם -‬
‫יש לך זכות לשמור על שתיקה. אתה מבין את זה?‬ ‫-כן.‬
‫כל דבר שתאמר עלול לשמש‬ ‫ואף ישמש נגדך בבית המשפט.‬
‫אתה מבין את זה?‬ ‫-כן.‬
‫תספר לנו מה קרה בשבת בבוקר.‬
‫תתחיל מהשעה שבה התעוררת.‬
‫ריק בא אליי.‬
‫איזה ריק?‬
‫לייסי.‬
‫ריק לייסי בא אליי.‬
‫דפק בדלת.‬
‫שאלתי את ריק מה קורה.‬
‫דיברנו וניסינו להחליט איך להשיג כסף.‬
‫ואמרתי, "בוא נלך לסבתא שלי‬ ‫וננסה להוציא אותו ממנה."‬
‫וריק אמר: "אולי אני אשתק אותה."‬
‫אז הלכתי לחדר השינה שלי.‬
‫לקחתי את המחבט שלי מהשידה.‬
‫נתתי אותו לריק.‬
‫אז ריק הלך אחריה לחדר השינה.‬
‫שמעתי מאבק.‬
‫וריק אמר: "בילי!‬ ‫אתה חייב לצאת מפה. אתה חייב ללכת."‬
‫אני וריק הלכנו.‬
‫למה לא זרקת את המחבט?‬
‫ריק הציע לזרוק אותו לנהר,‬ ‫אבל ידעתי שאין בזה טעם.‬
‫עוד מישהו ידע שהיית שם?‬ ‫-ריק.‬
‫ריק הלך להביא הרואין.‬
‫הלכנו לבית של ריק והתמסטלנו.‬
‫הוא לא היה מרואיין טיפוסי.‬
‫הוא לא הפסיק לשקר‬ ‫ולספר שריקי לייסי עשה את מה שהוא עשה.‬
‫כשאתה אומר שריק לייסי תקף את סבתא שלך‬ ‫עם מחבט הבייסבול,‬
‫האם הוא השתמש רק במחבט או שהיה עוד משהו?‬
‫רק המחבט, למיטב ידיעתי.‬
‫היינו בטוחים למדי‬ ‫שלריקי לייסי לא היה קשר לזה.‬
‫ריקי לייסי אמר שהוא מעולם לא ביקר‬ ‫בבית סבתו של ארמנטרוט.‬
‫לא מצאנו שום ראיות פיזיות, טביעות אצבע.‬
‫לא היה שם כלום.‬
‫- המשטרה הגיעה למסקנה -‬
‫- שבילי ארמנטרוט היה האחראי היחיד‬ ‫לרצח סבתו -‬
‫- ב-22 במרץ 1995‬ ‫הוא הורשע ברצח מדרגה ראשונה -‬
‫- ריק לייסי שוחרר ללא הרשעה -‬
‫יש לנו בחור שמעשן קראק.‬
‫הוא צונאמי מהלך שעובר בשכונה ‬
‫וכל מה שהוא רואה,‬ ‫הוא לוקח בתחבולות או באלימות.‬
‫בילי חצה את כל הגבולות כשרצח את סבתו.‬
‫הוא הכה אישה בת 81‬ ‫שלא שקלה יותר מ-45 ק"ג.‬
‫הוא בטח יעשה את זה שוב,‬
‫ויבחר את הקורבן הכי פגיע.‬
‫אני חושב שהוא מרושע, אבל גם פחדן.‬
‫מה אני חושב על בילי ארמנטרוט?‬
‫אני חושב שהוא חולה ודוחה‬
‫על מה שהוא עשה לסבתא שלו.‬
‫היא עשתה בשבילו הכול.‬
‫וככה הוא מחזיר לה.‬
‫אסור לתת לו להתהלך שוב‬ ‫ברחובות האלה אי פעם.‬
‫שמי רוג'ר ברנן,‬
‫ואני מסנט לואיס, מיזורי.‬
‫הייתי חבר של בילי ארמנטרוט וריק לייסי פעם.‬
‫אפשר לומר שאלה היו הימים הפרועים שלי.‬
‫זה מה שהיה. ביליתי את רובם במסיבות.‬
‫אני לקחתי סמים בעצמי.‬
‫מריחואנה.‬
‫מעולם לא לקחתי דברים אחרים כמו קראק,‬
‫הרואין,‬
‫אבל הם כן.‬
‫הם העבירו את הזמן בבית של ריק.‬
‫איפה שהם רק יכלו לעשות סמים, הם עשו.‬
‫כשגיליתי לראשונה מה קורה, על הרצח,‬
‫אני הייתי עצור‬
‫על כך שניסיתי לפדות צ'ק בשביל בילי.‬
‫ישנתי.‬
‫הם באו ודפקו לי בדלת‬
‫והסתבר שהם היו לפחות 20 איש.‬
‫הם לקחו אותי לתחנת המשטרה.‬
‫וכשהם אמרו "רצח",‬ ‫סיפרתי להם את כל מה שהם רצו לשמוע.‬
‫כי אני לא הולך לשבת בכלא‬ ‫על משהו שמישהו אחר עשה.‬
‫נכון?‬
‫זה ממש הפחיד אותי.‬
‫חשבתי שבילי הוא זה שעשה את זה.‬
‫המחשבה על כך שריק לייסי עזר לבילי‬ ‫לרצוח את סבתא שלו...‬
‫המחשבה הזאת בכלל לא עלתה לי בראש.‬
‫הפעם הראשונה שבה חשבתי על זה‬ ‫הייתה כשבילי אמר את זה.‬
‫הוא ניסה להאשים מישהו אחר ובחר בריק לייסי.‬
‫- בילי ארמנטרוט הועמד למשפט ב-1998 -‬
‫- הוא המשיך לטעון שריק לייסי רצח את סבתו -‬
‫- קולומביה, מיזורי -‬
‫אני חושב שאדם כמו בילי ארמנטרוט,‬
‫שחי חיים של שקרים כדי להשיג סמים,‬
‫ושיקר כדי להיחלץ מצרות,‬
‫שיקר גם בבית המשפט ואמר שהוא לא עשה כלום.‬
‫זה היה המשך של ההתנהגות הקודמת שלו.‬
‫שמי כריס סלאשר.‬
‫אני עו״ד בקולומביה, מיזורי,‬ ‫ואני פרקליט פלילי כבר 25 שנים.‬
‫אני זוכר שבילי ארמנטרוט‬ ‫רצה לייצג את עצמו מההתחלה.‬
‫הייתי אומר שהיה לנו תפקיד מעורב בתיק הזה.‬
‫בהתחלה, מונינו למועצה זמינה, מה שנקרא.‬
‫אתה נמצא שם, אתה עוקב אחרי העניינים,‬
‫ואם הוא צריך אותך, אתה שם כדי להתערב.‬
‫אז ריק עקב אחריה לחדר השינה.‬
‫אני זוכר את טענתו של מר ארמנטרוט‬
‫שמר לייסי היה האחראי העיקרי למכות‬
‫שגרמו למות סבתו.‬
‫שיהיה... הוא קרא לי.‬
‫המדינה לא האמינה לתיאור של מר ארמנטרוט‬
‫את תפקידו של ריקי לייסי.‬
‫והם הרגישו שמר ארמנטרוט הוא האחראי היחידי.‬
‫- ב-14 בפברואר 1998 -‬
‫- בילי ארמנטרוט נמצא אשם‬ ‫ברצח מדרגה ראשונה -‬
‫- ונפסק לו גזר דין מוות -‬
‫- הוא המשיך לטעון לחפותו -‬
‫- מדינת מיזורי, בית המשפט העליון -‬
‫מניסיוני בייצוג אנשים בתיקים כאלה,‬
‫יש בהרבה מהם‬
‫פחד יסודי מהודאה באשמה,‬
‫כי הם מבינים כמה נורא מה שעשו.‬
‫ולכן הם בקונפליקט פנימי‬ ‫שגורם להם לא לרצות להודות בזה.‬
‫הם צריכים להגיע לשלב‬ ‫שבו הם יכולים לקחת אחריות.‬
‫ומהמגעים שלי עם מר ארמנטרוט בשלבי המשפט, ‬
‫לא ראיתי את זה, כי הוא עוד לא היה שם.‬
‫- לאחר שמונה שנים באגף הנידונים למוות,‬ ‫הרשעתו של ארמנטרוט נידונה בשנית -‬
‫- עקב סעיף חוקי הומתק גזר דינו -‬
‫- למאסר עולם ללא אפשרות לשחרור על תנאי -‬
‫- בשנת 2006 הועבר בילי ארמנטרוט‬ ‫לאוכלוסייה הכללית -‬
‫- במתקן הכליאה פוטוסי -‬
‫בילי תמיד טען לחפותו לגבי הפשע שלו.‬
‫הוא התעקש שהוא חף מפשע,‬
‫שהוא לא ביצע את הפשע,‬ ‫ושהוא קיבל יחס לא הוגן.‬
‫ואני חושב שהרבה מהמרירות שלו הגיעה משם.‬
‫יכולתי להתחבר אליו ולכעס שלו על המערכת.‬
‫או לתסכול שלו בניסיון להוכיח את חפותו.‬
‫שמי רנדל ברנרד ניס. כולם קוראים לי רנדי.‬
‫הגעתי למתקן הכליאה פוטוסי בשנת 1997,‬
‫והכרתי את בילי ארנמטרוט,‬
‫חיינו באותו אגף ונהיינו חברים טובים.‬
‫במערכת הכליאה של מיזורי,‬
‫יש שיעור שנקרא:‬ ‫״שיעור השפעת הפשע על הקורבנות״. ‬
‫אנחנו קוראים לו שהפע״ק.‬
‫בסופו מתקיים פאנל קורבנות,‬ ‫כפי שקוראים לזה,‬
‫שבו אנשים מספרים איך היקירים שלהם נרצחו.‬
‫זה היה מאוד...‬
‫זה השאיר אותך במקום‬ ‫שבו אי אפשר להתחבא יותר.‬
‫שבו אתה חושב:‬
‫״לעזאזל, אני עשיתי את זה למישהו.״‬
‫וככה המשפחה שלהם מרגישה.‬
‫ואני לא יודע מה גרם לבילי להשתנות,‬
‫אבל התרחש שינוי,‬
‫והוא לא ממש דיבר איתי עליו.‬
‫ויום אחד הוא אמר שהוא יירשם לשהפע״ק.‬
‫חשבתי: ״אני אשתתף בשיעור,‬
‫ואנסה להוציא ממנו את האמת.״‬
‫האם בילי יכול להפוך לאדם אחר‬
‫מהאיש שלקח חלק ברצח של סבתא שלו?‬
‫האם הוא יכול לא להיות יותר אותו הבחור‬
‫שביצע את הפשע?‬
‫משהו באותו שיעור השפיע עליו.‬
‫זה הביא אותו למצב שבו הייתה לו הארה,‬ ‫והוא הדהים את כולנו.‬
‫היית בשהפע״ק,‬
‫כמה מהאסירים היו אנשים‬ ‫שהיו קרובים אליי, שהכירו אותי,‬
‫ואז רנדי ניס עשה את הפרק האחרון‬ ‫שהיה על רצח,‬
‫והוא דיבר על הפשע שלו.‬
‫התחלנו להסתובב בחדר.‬
‫לבסוף אמרתי, ״רצחתי את סבתא שלי.״‬
‫לתדהמתם המוחלטת של כולם בחדר.‬
‫אמרתי ששמה היה אינז נוטר.‬
‫והכיתי אותה למוות במחבט בייסבול.‬
‫כשאמרתי את זה,‬
‫כל האנשים שהיו בפאנל ההוא הבינו,‬
‫שבפעם הראשונה בחיי‬
‫לקחתי אחריות על הבחירות שלי.‬
‫זה לא שלא ידעתי שעשיתי את זה.‬
‫זה פשוט היה כל כך...‬
‫כואב...‬
‫שלא יכולתי להכיר בזה‬
‫בצורה משמעותית.‬
‫אני מצטער.‬
‫אבל איך מבטאים את זה?‬
‫אי אפשר.‬
‫אבל אני יכול להיות אדם שונה, טוב יותר.‬
‫מישהו כל כך שונה‬
‫עד שלא יוכלו לזהות את מעשיי, מחשבותיי,‬
‫או את התנהגותי.‬
‫הוא מודה בכך שהוא עשה את זה.‬
‫אחרי כל השנים האלה. וואו.‬
‫והוא יודע שזה היה פסול.‬
‫הוא יודע בדיוק במה הוא פשע.‬
‫ואתה יודע מה?‬
‫מסיבה מוזרה כלשהי אני מאמין לו.‬
‫בהחלט.‬
‫אני קצת מרחם על הבחור.‬
‫אבל הוא פשע. ‬
‫ו...‬
‫הוא צריך לשלם על מה שעשה.‬
‫זה כל מה שאני יכול לומר.‬
‫זה הכול.‬
‫לא ידעתי שאני אבכה בגלל הדבר הזה.‬
‫ו...‬
‫אני באמת מאחל לו אושר, אם זה אפשרי,‬
‫במאסר.‬
‫אני יודע שהוא היה אדם רע.‬
‫הוא אומר שהשתנה.‬
‫אבל השינוי לא יוציא אותך.‬
‫השינוי לא יחזיר את סבתא שלך.‬
‫אנשים תמיד רוצים לומר: "אני מצטער."‬
‫זה לא עובד.‬
‫כשמצלצלים בפעמון,‬
‫אי אפשר לבטל את הצלצול.‬
‫אי אפשר לפצח את הזמן ולחזור אחורה.‬
‫אני חושב שהוגן לומר שהרסתי את המשפחה שלי‬ ‫לפני הרבה מאוד זמן.‬
‫כשיריתי באבא שלי, ואפילו לפני כן.‬
‫- לאס וגאס, נבדה -‬
‫בילי התקשר אליי מהכלא,‬
‫ואני מניחה שהוא ניסה לחדש קשר...‬
‫- מרי, אימו של בילי -‬
‫הייתה לנו שיחה נחמדה,‬
‫אבל זו הייתה הפעם האחרונה שדיברתי עם בילי.‬
‫קיבלתי כמה ברכות לחג לאורך השנים...‬
‫- וונדי, אחותו החורגת -‬
‫לא השבתי וזה קצת מכביד עליי.‬
‫- מאז הרשעתו -‬
‫- לא היה לבילי ארמנטרוט‬ ‫כמעט כל קשר עם משפחתו -‬
‫צחקתי כשראיתי את זה,‬
‫כי היה לו פרצוף מצחיק.‬
‫כן.‬
‫שמי מרי אברהארדט,‬
‫ואני מכירה את בילי‬ ‫מאז שהייתי נשואה לאביו, ביל.‬
‫שמי וונדי, אני בתה של מרי.‬
‫ציפיתי לסופי השבוע שבהם בילי היה מגיע.‬
‫כי יכולתי להשתובב איתו.‬ ‫הוא היה שותף לפשע, אפשר לומר.‬
‫זה היה כיף. נהניתי עם בילי.‬
‫פגשתי את בילי לראשונה כשהיה בן חמש,‬ ‫והוא היה ילד ממש מתוק.‬
‫הוא רק רצה להיות עם אביו.‬
‫הוא רק רצה לרצות אותו.‬
‫כן, הוא רצה לרצות אותו.‬
‫הוא ציפה לסופי השבוע כדי להיות עם אביו.‬
‫אבל אז, כשהיה עם אביו,‬
‫זה היה רע.‬
‫אביו, האיש האכזר,‬
‫לא חשב פעמים לפני שפגע במישהו.‬
‫לא רק באימא שלי,‬ ‫כי היא אישה ולא חזקה כמוהו,‬
‫אלא שלדעתי ביל היה תוקף‬ ‫את כל מי שהרגיז אותו.‬
‫ראיתי את ביל מכה כל כך הרבה פעמים את בילי.‬
‫על דברים קטנים.‬
‫מעולם לא ראיתי את בילי מקבל חמלה,‬ ‫או טיפול אוהב.‬
‫אני לא בטוחה שהוא קיבל את זה,‬
‫ואולי זה הקשיח את האופי שלו.‬
‫- לאחר שנים של התעללות,‬ ‫עזבה מרי את אביו של בילי בשנת 1974 -‬
‫- בילי היה בן 9 -‬
‫עברו כמה שנים, ולא ראיתי את בילי...‬
‫מזה זמן מה. זכרתי אותו כאחי הגדול.‬
‫ואז הוא חזר לחיינו,‬ ‫אבל זה לא היה אותו אח גדול,‬
‫שאיתו הרגשתי בנוח.‬
‫הוא בא לביקור לזמן מה.‬
‫רק לאחר הביקור‬
‫שמתי לב...‬ ‫-דברים החלו...‬
‫להיעלם.‬
‫והוא היה פורץ.‬ ‫-הדלת הוסרה מהצירים,‬
‫הדירה הושחתה לגמרי.‬
‫זה לא היה רק שוד.‬
‫זו הייתה התפרצות זעם.‬
‫ואז קרתה ההתפרצות הגדולה.‬
‫בילי עמד שם מאחורי הדלת‬ ‫והראה לי את האקדח שלו.‬
‫הוא שם אותו על פניי כדי שארגיש שהוא קר.‬
‫זה היה אמיתי. ‬
‫אין ספק שהוא היה מסוגל‬‫ ‬‫לדברים מפחידים. ‬
‫לאחר מכן עברנו.‬
‫כן.‬
‫- סולט ווטר -‬
‫לא ראיתי את בילי שוב‬ ‫במשך שלוש או ארבע שנים,‬
‫עד שאביו התקשר ואמר שבילי ירה בו.‬
‫הוא אמר, ״הממזר הקטן״, תסלחו לי,‬
‫אבל זה מה שהוא אמר.‬ ‫״הוא חשב שהוא הרג אותי.״‬
‫- זמן קצר לאחר הירי -‬
‫- אביו של בילי ארמנטרוט מת -‬
‫אנחנו לא יודעות אם הוא התאבד‬ ‫או שזו הייתה תאונה,‬
‫כי הוא נמצא במשאית בגראז' שלו.‬
‫והוא היה שתוי.‬
‫זה קרה כארבעה חודשים לאחר שבילי ירה בו.‬
‫הוא התדרדר משם. הוא שתה ושתה.‬
‫אני חושבת שבתוך תוכו‬ ‫הוא הרגיש שמגיע לו שירו בו,‬
‫על איך שהתייחס לבילי.‬
‫- מתקן הכליאה פוטוסי -‬
‫כן, אבא שלי היה אדם קשה.‬
‫לומר שאבא שלי היה גרוע מכל אבא רע אחר?‬
‫אולי הוא היה.‬
‫אולי זה כל מה שהוא הכיר.‬
‫האם ראיתי אותו מתעלל באמי החורגת?‬
‫כן.‬
‫האם הוא התעלל בי? בטח.‬
‫האם זו הסיבה שיריתי בו?‬
‫זה בטח חלק מהסיבה.‬
‫אבל צריך להבין שזה לא רק דבר אחד.‬
‫זה שילוב של דברים.‬
‫- תשעים יום לאחר הריאיון הראשון -‬
‫- הסכים בילי לענות על שאלות נוספות -‬
‫- מבוי סתום -‬
‫- שטח כלא מדיני, הסגת גבול אסורה -‬
‫הסיבה שלא הייתי כנה לגבי רצח סבתי,‬
‫מורכבת מכמה רבדים.‬
‫אני חושב שהרובד הראשון הוא הכחשה מצידי‬
‫על כך שהייתי מסוגל לעשות‬
‫דבר כזה למישהו שאהב אותי.‬
‫אני חושב שהרובד השני‬
‫הוא שלא רציתי להתמודד עם זה.‬
‫לא רציתי לקבל את זה.‬
‫רציתי להאשים את כולם.‬
‫המצב הנפשי שלי היה כזה...‬
‫היו פעמים שבהן המציאות והדמיון‬ ‫החלו להתערבב.‬
‫עד למצב שבו לא הודיתי בזה אפילו בפני עצמי,‬ ‫במחשבותיי.‬
‫קברתי את הרגשות עמוק כל כך,‬
‫שהיו פעמים שהייתי באמת משוכנע‬ ‫שריק עשה את זה.‬
‫- ריק לייסי מת בשנת 2014 -‬
‫- ארבע שנים לאחר שבילי ארמנטרוט‬ ‫הודה ברצח סבתו -‬
‫מעולם לא הייתה לי הזדמנות‬ ‫ליצור קשר עם ריק,‬
‫כדי להודיע לו שהפסקתי להאשים אותו,‬
‫ולקחתי אחריות על רצח סבתי.‬
‫כששמעתי שהוא נפטר‬
‫זה היה רובד נוסף של כאב‬
‫על כך שלא הספקתי לומר לו, ״אני מצטער.‬
‫לא התכוונתי לעשות את זה, אבל עשיתי.״‬
‫הקשר שלי עם המשפחה מוגבל לאנשים בודדים.‬
‫זו אשמתי.‬
‫גרמתי לכל כך הרבה כאב, ‬ ‫אני לא יכול לצפות שיסלחו לי בשום צורה.‬
‫האנשים שהיחידים שאיתם הייתי בקשר‬
‫והיו בקשר איתי, הם דודי בובי וואקר,‬
‫וזה היה עד מותו,‬
‫ועם אחותי החורגת וונדי ואמי החורגת מרי.‬
‫ואז התרחקנו קצת.‬
‫אחרי אחד הראיונות שלי עם הצוות‬
‫קיבלתי אימייל מאחותי.‬
‫לא שמעתי ממנה מאז 2009.‬
‫ואני מאמין שהיא מגיעה לבקר אותי היום.‬
‫זו תהיה הפעם הראשונה שאראה אותה‬ ‫מאז שהיינו צעירים.‬
‫ותמיד התגעגעתי לתקשורת איתה,‬
‫מכיוון שאותם זיכרונות ילדות‬ ‫הם מהטובים שיש לי.‬
‫זה היה שיא חיי‬
‫לבקר את אבי בסופי השבוע‬ ‫ולבלות זמן עם אחותי.‬
‫במשך רוב קיומי הייתי חסר כבוד.‬
‫אני לא אמשיך להיות חסר כבוד.‬
‫אהיה מכובד בכל דבר שאעשה.‬
‫אם אתה באמת מתחרט,‬
‫ואתה באמת מכיר בהרס שגרמת‬
‫על ידי לקיחת חייו של אדם,‬
‫אני חשב שאפשר להמשיך הלאה.‬
‫להתנצל, לתקן, להתכוון לזה.‬
‫להכיר בזה.‬
‫- תרגום כתוביות: ורה זליבנסקי -‬