‎Pot să spun că mi-am distrus familia ‎cu mult timp în urmă.
‎Când mi-am împușcat tatăl, ‎poate chiar înainte de asta.
‎Apoi cred că mi-am rănit familia din nou.
‎Pot să spun...
‎că le-am sfâșiat sufletul.
‎DE LA REINTRODUCEREA ‎PEDEPSEI CAPITALE ÎN SUA, ÎN 1976,
‎PESTE 8.000 DE OAMENI ‎AU FOST CONDAMNAȚI LA MOARTE.
‎IATĂ POVESTEA DEȚINUTULUI #990142, ‎CONDAMNAT LA MOARTE.
‎Știu că oamenii vor să spună ‎„îmi pare rău”.
‎Asta nu ține.
‎După ce apeși soneria,
‎nu poți să mai dai înapoi.
‎Nu poți să te întorci în timp ‎și să ștergi ce ai făcut.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎E o poveste adevărată.
‎Așa am început.
‎Voiam doar să mă răzvrătesc ‎și să provoc haos.
‎M-am uitat la el. ‎„Vom vedea cine pe cine va ucide.”
‎Eu am ales asta.
‎I-am luat viața.
‎Nu asta a fost intenția mea.
‎Aș vrea să n-o fi făcut.
‎Știam că voi coborî din mașină ‎și îi voi ucide pe cei doi bărbați.
‎După ce a îngenuncheat în fața mea,
‎îmi amintesc doar că am apăsat pe trăgaci.
‎I-am ucis pe amândoi.
‎I-am înjunghiat mortal.
‎RESPONSABILITATE
‎MARELE SIGILIU AL STATULUI MISSOURI
‎CENTRUL DE CORECȚIE POTOSI ‎SIGURANȚA E UN STANDARD, NU DOAR UN SCOP
‎Mă numesc Charles Armentrout.
‎În tinerețe toți îmi spuneau Billy.
‎ÎN 1995, BILLY ARMENTROUT A UCIS ‎UN MEMBRU AL FAMILIEI SALE.
‎Aceasta e o poveste adevărată. ‎Cu asta voi începe.
‎M-am născut în St. Louis City,
‎la spitalul St. Louis, în 2 august 1965.
‎Nu eram prea mare ‎când s-au despărțit părinții mei.
‎Aveam în jur de șase sau șapte ani.
‎Îmi amintesc când tatăl meu vitreg...
‎și mama mea s-au întâlnit.
‎Cred că relația cu tatăl meu vitreg
‎a fost cea care a dat naștere furiei mele.
‎Nu mă abuza fizic la fel de mult
‎cum o făcea verbal sau psihic.
‎Cred că asta ‎și-a lăsat amprenta asupra mea.
‎Dacă un adult îți spune mereu ‎că ești prost și idiot,
‎e clar ‎că asta îți va influența dezvoltarea.
‎Și cred...
‎că de acolo...
‎se trage comportamentul meu negativ.
‎La 18 ani, eu și tatăl meu vitreg ‎nu ne înțelegeam deloc
‎și aproape că ajungeam ‎la altercații fizice.
‎Tatăl meu m-a sunat și mi-a spus:
‎„Ai 18 ani. Poți să locuiești cu mine, ‎iar mama ta nu te poate împiedica.”
‎Așa că m-am mutat cu el.
‎Totul a fost bine la început, ‎dar acum, privind în urmă,
‎îmi dau seama ‎că nu am făcut alegeri corecte.
‎Nu eram la locul potrivit.
‎Îmi doream să fiu rău.
‎Am început să jefuiesc benzinării.
‎Primul jaf mi s-a părut ușor, ‎așa că am trecut la următorul.
‎Acel jaf s-a transformat în alt jaf.
‎Eram scăpat de sub control.
‎Adrenalina era la maximum.
‎Îmi amintesc foarte clar
‎un moment în care vorbeam cu mine însumi.
‎Purtam un dialog cu mine.
‎Mi-am spus: „Dacă vei continua ‎să mergi pe drumul acesta,
‎îți vei pierde viața...
‎sau vei da de naiba. ‎Chiar trebuie să încetezi.”
‎Și mi-am spus: „La naiba cu asta!”
‎Din acel moment, a fost tot mai rău.
‎Am început să fur bani de la tata.
‎M-a prins scriind cecuri de-ale lui...
‎și s-a înfuriat rău.
‎Mă așteptam să mă dea afară din casă.
‎Și...
‎mi-era teamă că voi fi nevoit ‎să mă întorc la tatăl meu vitreg.
‎Știam că voi avea mari probleme cu el.
‎Nu suportam acest gând.
‎Mă simțeam încolțit.
‎Și că nu aveam scăpare.
‎Da, eram cuprins de un soi de nebunie.
‎L-am așteptat pe tata să ajungă acasă.
‎La etaj aveam o ușă, ‎iar eu mă aflam dincolo de ea.
‎Când a dat să pună mâna pe clanță, ‎am început să trag.
‎Nu mai știu de câte ori am tras.
‎De șase sau de șapte ori...
‎din nouă gloanțe.
‎L-am luat prin surprindere.
‎Nu-mi greșise cu nimic.
‎Chiar nu o făcuse.
‎Nu-mi păsa. Îmi păsa doar de mine.
‎Am fost un monstru.
‎DEȘI A FOST ÎMPUȘCAT DE ȘASE ORI ÎN PIEPT ‎DE LA DISTANȚĂ MICĂ,
‎TATĂL LUI ARMENTROUT A SUPRAVIEȚUIT.
‎Poliția voia să mă pună sub acuzare, ‎dar el nu voia să depună plângere.
‎Credea că sunt...
‎Credea că înnebunisem.
‎În orele ce au urmat ‎împușcării tatălui meu,
‎polițiștii și-au dat seama ‎că jefuisem mai multe benzinării.
‎Am fost arestat pentru asta,
‎pus sub acuzare ‎și condamnat la 19 ani de închisoare.
‎CAZIER ‎ARMENTROUT CHARLES
‎TRANSFERAT LA ÎNCHISOARE
‎Am ispășit zece ani ‎în Departamentul de Corecție.
‎Când am fost eliberat, la 28 de ani, ‎singura persoană dispusă să mă primească
‎după ce fusesem eliberat condiționat
‎a fost bunica.
‎Inez Notter.
‎Mama tatălui meu.
‎Era o femeie dură.
‎Era mică de statură.
‎Avea o inimă uriașă.
‎A reușit să mă ierte ‎pentru că i-am împușcat fiul.
‎Un lucru incredibil.
‎Eram în cartierul Bevo Mill, ‎din sudul orașului Saint Louis.
‎Era un oraș simpatic. Liniștit.
‎Mă înhăitasem însă cu oameni nepotriviți.
‎Voiam să fiu sufletul petrecerii, ‎cel mai tare.
‎Roger Brannan era un tip ciudat, ‎dar grozav.
‎Pierdeam vremea la el acasă, ‎fumam iarbă, petreceam.
‎Rick Lacey era altfel decât Roger Brannan.
‎Rick Lacey era masculul alfa.
‎Era un narcoman de calibru. ‎Era un infractor mărunt.
‎Petreceam timpul ‎și ne drogam împreună tot timpul.
‎Am început să ies cu o tipă.
‎Iar ea mi-a prezentat cocaina.
‎Odată ce am pornit pe acel drum, ‎n-am mai putut da înapoi.
‎LA VÂRSTA DE 28 DE ANI,
‎BILLY ARMENTROUT CONSUMA ‎COCAINĂ ÎN VALOARE DE 300 DE DOLARI PE ZI.
‎Îi ceream bunicii mele bani.
‎Ea mi-i dădea.
‎Apoi a început să nu-mi mai dea.
‎I-am furat cecurile ‎și am început să scot bani din contul ei.
‎Furam bani.
‎A aflat, m-a luat la întrebări,
‎iar eu i-am spus că-mi pare rău, ‎că nu am vrut.
‎Că îi voi da înapoi.
‎O săptămână mai târziu, ‎mi-a fost sechestrată mașina.
‎Nu aveam bani.
‎Am mers la bunica acasă ‎ca să fac rost de bani.
‎M-a refuzat.
‎Știam că voi obține bani de la ea ‎doar jefuind-o.
‎Și lovind-o.
‎Povestea e înspăimântătoare, ‎dar am trecut de la...
‎jaf...
‎la lovitura cu bâta.
‎Apoi am știut că trebuie să o omor.
‎Am urmat-o în dormitor ‎și am început să o lovesc cu bâta.
‎Am lovit-o până și-a pierdut cunoștința, ‎am legat-o și am întins-o pe pat,
‎am întors sertarele pe dos, ‎am găsit niște bani și am plecat.
‎Da...
‎asta am făcut și am ucis-o.
‎M-am întors a doua zi...
‎i-am ascuns trupul ‎într-un cufăr din pivniță
‎și am încercat să-mi șterg urmele.
‎POLIȚIA A DESCOPERIT TRUPUL ‎LUI INEZ NOTTER DOUĂ ZILE MAI TÂRZIU,
‎DUPĂ CE A FOST DATĂ DISPĂRUTĂ DE FAMILIE.
‎FAMILIA A DECLARAT POLIȚIEI ‎CĂ-L SUSPECTEAZĂ PE BILLY.
‎Am pornit pe urmele lui Billy Armentrout.
‎Era suspectul principal în acest caz.
‎Ne-am străduit din răsputeri să-l găsim.
‎BILL MCDONOUGH ‎POLIȚIA ST. LOUIS (PENSIONAT)
‎Sunt Bill McDonough ‎și sunt unul dintre primii
‎detectivi care au anchetat acest caz.
‎Am aflat ‎că Billy încercase să încaseze
‎unul dintre cecurile bunicii lui, ‎dar a fost refuzat.
‎Era o pistă bună.
‎Toți cei implicați ‎aveau informatori pe străzi.
‎Și-au contactat oamenii
‎și i-au anunțat că îl căutăm, ‎așa că am primit un telefon,
‎ni s-a spus că a fost văzut ‎la casa lui Rick Lacey.
‎Am luat adresa, am urcat în mașini și...
‎am pornit în trombă.
‎În drum spre adresă ‎am anunțat prin stație
‎că vom intra prin spate, ‎deoarece infractorii ies mereu prin spate.
‎Eram chiar acolo, la 3436.
‎Aceea e. La parter.
‎Cei de la Omucideri au oprit în față, ‎iar pe fereastra din spate
‎a ieșit Billy Armentrout
‎ca un dar de la Dumnezeu ‎aruncat la picioarele mele.
‎Ne-am luptat puțin, l-am imobilizat,
‎l-am arestat și gata. Îl reținusem.
‎BERE RECE
‎BARUL ‎LEO'S TESSON STATION
‎Am fost transferat la Birou,
‎după care, împreună cu Rubin, ‎am primit acest caz.
‎Și am început ancheta.
‎În anii '90 duceam războiul cu cocaina...
‎și aveam de-a face în oraș ‎cu peste 200 de crime...
‎anual.
‎După ce l-am capturat pe Billy,
‎am stat de vorbă cu el și mi-am dat seama
‎cât de puternică era dependența ‎lui de cocaină
‎când mi-a spus: „E vorba despre bunica?”
‎Am spus: „Da, e vorba despre bunica ta.”
‎Ne-a spus: ‎„Dați-mi o ultimă doză de cocaină...
‎și vă spun totul.”
‎Am fost șocat.
‎M-am simțit insultat. ‎I-am spus doar: „Billy,
‎o să-ți dai seama la un moment dat ‎ce s-a întâmplat,
‎că ți-ai ucis bunica pentru asta,
‎dar altă doză nu vei primi.”
‎ÎN 22 MARTIE 1995, BILLY ARMENTROUT ‎A ACCEPTAT UN INTEROGATORIU FILMAT.
‎- Ai dreptul să nu spui nimic. Înțelegi? ‎- ‎Da.
‎Tot ce spui poate fi folosit ‎împotriva ta la proces.
‎- Înțelegi? ‎- Da.
‎Spune-ne ce s-a întâmplat ‎sâmbătă dimineață.
‎Începând cu momentul în care te-ai trezit.
‎Rick a venit pe la mine.
‎Care Rick?
‎Lacey.
‎Rick Lacey a venit pe la mine.
‎A bătut la ușă.
‎L-am întrebat ce s-a întâmplat.
‎Am stat de vorbă ‎despre cum să facem rost de bani.
‎I-am spus să mergem la bunica ‎și să încercăm să obținem niște bani.
‎Rick m-a întrebat ‎cum ar fi dacă ar lăsa-o inconștientă.
‎M-am dus în camera mea,
‎mi-am adus bâta de baseball
‎din dulap și i-am dat-o lui Rick.
‎Rick a urmat-o în dormitor
‎și am auzit agitație.
‎Rick a strigat: „Billy, Billy,
‎trebuie să pleci de aici.”
‎Am plecat amândoi.
‎De ce ai aruncat bâta?
‎Rick mi-a spus să o aruncăm în râu, ‎dar știam că nu e bine.
‎- Mai știa cineva că ești acolo? ‎- Rick.
‎Rick s-a dus să ia heroină...
‎Am mers la el acasă să ne drogăm...
‎Nu a fost un interogatoriu normal.
‎Continua să mintă ‎și să spună că Rick Lacey o făcuse.
‎Spui că Rick Lacey a atacat-o ‎pe bunica ta cu bâta de baseball.
‎A folosit doar bâta sau și altceva?
‎Din câte știu, doar bâta.
‎Eram destul de siguri că Rick Lacey ‎nu avea nicio legătură cu crima.
‎Ricky Lacey spunea că nu fusese niciodată ‎în casa bunicii lui Billy Armentrout.
‎Nu am găsit nicio dovadă, nicio amprentă.
‎Nu era nimic.
‎POLIȚIA A CONCLUZIONAT ‎CĂ BILLY ARMENTROUT ERA SINGURUL VINOVAT
‎PENTRU UCIDEREA BUNICII LUI.
‎ÎN 22 MARTIE 1995, A FOST ACUZAT ‎DE CRIMĂ CU PREMEDITARE.
‎RICK LACEY A FOST SCOS DE SUB ACUZARE ‎ȘI ELIBERAT.
‎Aveam un tip care fuma cocaină.
‎Era asemenea unui tsunami
‎pe străzile unui cartier ‎și pe orice punea ochii
‎trebuia să fie a lui fie prin înșelătorii, ‎fie prin violență.
‎Billy trecuse la un cu totul alt nivel ‎când își ucisese bunica.
‎Bătuse o bătrână de 81 de ani ‎care cântărea sub 45 kg.
‎Probabil că ar fi făcut-o din nou
‎și i-ar fi ales mereu ‎pe cei mai vulnerabili.
‎Era malefic, dar și laș.
‎Ce părere am despre Billy Armentrout?
‎Cred că e...
‎bolnav și dezgustător ‎pentru ce i-a făcut bunicii lui.
‎Ea făcuse totul pentru el...
‎și iată cum a fost răsplătită.
‎Nu trebuie să mai ajungă
‎vreodată pe aceste străzi.
‎Mă numesc Roger Brannan
‎și sunt din St. Louis, Missouri.
‎Eram prieten cu Billy Armentrout ‎și cu Rick Lacey în acea perioadă.
‎Aș putea spune că aceea a fost
‎perioada mea sălbatică.
‎O duceam din petrecere în petrecere.
‎Înțelegeți?
‎Mă...
‎drogam cu...
‎„iarbă”, adică marijuana.
‎Nu am consumat alte droguri, ‎cum ar fi cocaină sau...
‎heroină,
‎dar ceilalți o făceau.
‎Ardeau gazul acasă la Rick.
‎Stăteau oriunde ‎își puteau consuma drogurile.
‎Când am aflat despre crimă...
‎am fost arestat...
‎după ce am încercat ‎să încasez un cec în numele lui Billy.
‎Dormeam...
‎când au bătut la ușa mea.
‎Erau în jur de douăzeci.
‎M-au dus la secție,
‎iar când au adus vorba despre crimă, ‎le-am spus tot ce voiau să audă.
‎Nu aveam de gând să fiu închis ‎pentru faptele altcuiva.
‎Înțelegeți?
‎M-au speriat rău.
‎Mereu am crezut ‎că Billy e singurul vinovat.
‎Faptul că Rick Lacey l-ar fi ajutat ‎pe Billy
‎să-și ucidă bunica ‎nici nu mi-a trecut prin gând.
‎Știți?
‎M-am gândit ‎la asta doar când a spus-o Billy.
‎A încercat să arunce vina pe altcineva ‎și l-a ales pe Rick Lacey.
‎BILLY ARMENTROUT A FOST JUDECAT ‎ÎN 1998.
‎A CONTINUAT SĂ SUSȚINĂ ‎CĂ RICK LACEY I-A UCIS BUNICA.
‎Pentru un om ca Billy Armentrout,
‎care nu făcuse decât să mintă ‎pentru a obține droguri
‎și pentru a scăpa de probleme,
‎faptul că a mințit în sala de judecată, ‎spunând că e nevinovat,
‎era doar o continuare ‎a comportamentului său de dinainte.
‎Sunt Chris Slusher. ‎Sunt avocat în Columbia, Missouri,
‎și sunt avocat al apărării de 25 de ani.
‎Îmi amintesc că Billy Armentrout ‎a vrut să se reprezinte singur
‎de la început.
‎Aveam ceea ce eu aș numi ‎un rol hibrid în acest caz.
‎Am avut inițial rolul ‎de echipă de consultanță.
‎Ești prezent, urmărești procesul
‎și intervii ‎în cazul în care are nevoie de tine.
‎Rick a urmat-o în dormitor.
‎Îmi amintesc că dl Armentrout susținea
‎că dl Lacey ‎a fost cel care a aplicat loviturile
‎cauzatoare de moarte bunicii sale.
‎A țipat la mine.
‎Statul nu a crezut ‎acuzațiile dlui Armentrout
‎aduse la adresa lui Rick Lacey,
‎considerând că dl Armentrout ‎era singurul vinovat.
‎ÎN 14 FEBRUARIE, BILLY ARMENTROUT A ‎FOST GĂSIT VINOVAT DE CRIMĂ CU PREMEDITARE
‎ȘI A FOST CONDAMNAT LA MOARTE.
‎A CONTINUAT SĂ-ȘI SUSȚINĂ NEVINOVĂȚIA.
‎CURTEA SUPREMĂ DE JUSTIȚIE ‎A STATULUI MISSOURI
‎Experiența mea cu acest tip de cazuri
‎îmi spune că mulți dintre ei
‎simt o teamă extraordinară ‎de a-și recunoaște vina
‎pentru că ar trebui ‎să accepte ceea ce au făcut.
‎Acel conflict interior nu le permite ‎să recunoască ce au făcut.
‎Trebuie să evolueze până în punctul ‎în care își pot asuma responsabilitatea,
‎iar în timpul procesului dlui Armentrout
‎nu am văzut așa ceva, ‎pentru că nu era pregătit.
‎DUPĂ OPT ANI, SENTINȚA ‎LUI BILLY ARMENTROUT A FOST REVIZUITĂ.
‎DATORITĂ UNEI ERORI DE PROCEDURĂ, ‎A PRIMIT PEDEAPSĂ CU ÎNCHISOARE PE VIAȚĂ.
‎ÎN 2006, BILLY ARMENTROUT A FOST MUTAT
‎LA CENTRUL DE CORECȚIE DIN POTOSI.
‎Billy a susținut mereu că e nevinovat.
‎A insistat că e nevinovat,
‎că nu a comis această crimă ‎și că a fost nedreptățit.
‎Cred că de aici vine frustrarea lui.
‎Pot să îi înțeleg furia pe acest sistem
‎sau frustrarea în încercarea ‎de a-și dovedi nevinovăția.
‎Sunt Randall Bernard Knese. ‎Mi se spune Randy.
‎Am ajuns...
‎în Centrul de Corecție Potosi în 1997
‎și am ajuns ‎să-l cunosc pe Billy Armentrout.
‎Am stat în aceeași aripă ‎și ne-am împrietenit.
‎În sistemul de corecție din Missouri,
‎au un curs numit „Impactul infracțiunii ‎asupra victimelor” sau IIV.
‎La final, se relizează panoul victimelor,
‎unde povestesc ‎cum a fost ucis cel drag lor.
‎A fost foarte...
‎te lăsa într-o stare...
‎care nu-ți mai permitea să te ascunzi.
‎Ajungeai să-ți spui: ‎„Fir-ar, am făcut asta cuiva.”
‎Ăsta e modul în care familia victimei...
‎se simte.
‎Nu știu exact ‎ce anume îl schimba pe Billy,
‎dar a existat o schimbare
‎despre care nu mi-a vorbit.
‎Apoi, într-o zi, mi-a spus ‎că vrea să se înscrie la IIV.
‎Mi-am spus: „Voi participa la acel curs
‎și voi încerca să aflu adevărul de la el.”
‎Poate oare Billy să se schimbe,
‎să nu mai fie cel care a participat ‎la uciderea bunicii lui?
‎Poate să devină altul...
‎față de cel care a comis crima?
‎Ceva din cursul IIV l-a afectat,
‎l-a adus într-un punct
‎în care a avut o revelație ‎și ne-a șocat pe toți.
‎Eram la IIV,
‎iar printre colegi ‎erau oameni apropiați mie.
‎Când Randy Knese a trecut la ultimul ‎capitol, în care se vorbea de omucidere...
‎a vorbit despre crima sa, ‎apoi am vorbit fiecare pe rând...
‎Am spus la un moment dat: ‎„Mi-am ucis bunica.”
‎I-am surprins pe toți cei aflați în sală.
‎Le-am spus că o chema Inez Notter
‎și că am lovit-o mortal ‎cu bâta de baseball.
‎Când am spus asta,
‎toți cei aflați acolo și-au dat seama
‎că...
‎pentru prima oară în viață...
‎îmi asumam responsabilitatea ‎faptelor mele.
‎Nu era vorba...
‎că nu știusem că o făcusem, ‎cât că era atât de...
‎dureros...
‎încât nu puteam să admit ce făcusem
‎într-o formă sau alta.
‎Îmi pare rău.
‎Dar cum s-o spun?
‎Nu pot.
‎Totuși...
‎pot fi un om mai bun și un om diferit.
‎Aș putea să mă schimb atât de mult,
‎încât să nu-mi recunoască nimeni ‎faptele, gândurile...
‎sau comportamentul.
‎Recunoaște că...
‎a făcut-o.
‎După atâția ani.
‎Și știe unde a greșit.
‎Știe exact unde a greșit.
‎Și știți ceva?
‎Nu știu de ce, dar îl cred.
‎Îl cred.
‎Îmi pare rău pentru el.
‎Dar a greșit.
‎Și...
‎trebuie să plătească pentru ce a făcut.
‎Atât pot să spun. Adică...
‎Atât pot să spun.
‎Nu știam că voi vărsa o lacrimă.
‎Și...
‎chiar îi urez să fie fericit, ‎atât cât e posibil,
‎în penitenciar.
‎Știu că a fost un tip rău.
‎Spune că s-a schimbat.
‎Dar schimbarea nu te scoate de acolo.
‎Schimbarea nu îți va aduce bunica înapoi.
‎Oamenii vor să spună: „Îmi pare rău.”
‎Asta nu ține.
‎Când suni la o sonerie,
‎nu poți da înapoi.
‎Nu poți să te întorci în timp ‎și să ștergi ce ai făcut.
‎Pot să spun că mi-am distrus familia ‎cu mult timp în urmă.
‎Când mi-am împușcat tatăl, ‎poate chiar înainte de asta.
‎Billy mă sunase din închisoare.
‎Încerca să se apropie de mine.
‎Am avut o discuție plăcută,
‎dar aceea a fost ultima oară ‎când am vorbit cu Billy.
‎Am primit câteva felicitări de Crăciun ‎în ultimii ani,
‎dar nu i-am răspuns, ‎iar asta m-a cam măcinat.
‎DIN MOMENTUL CONDAMNĂRII SALE,
‎BILLY ARMENTROUT N-A REUȘIT ‎SĂ IA LEGĂTURA CU FAMILIA LUI.
‎Am râs când am văzut-o pe asta.
‎E foarte amuzant.
‎Da.
‎Mă numesc Mary Eberhardt
‎și-l cunosc pe Billy ‎de când eram măritată cu tată lui, Bill.
‎Mă numesc Wendy și sunt fiica lui Mary.
‎Abia așteptam weekendurile ‎în care venea Billy.
‎Aveam cu cine să fac prostioare.
‎Era distractiv. Îmi plăcea Billy.
‎Când l-am cunoscut pe Billy, ‎avea cinci ani și era un băiețel simpatic.
‎Nu voia decât să fie cu tatăl său.
‎- Voia să-i facă pe plac. ‎- Da, să-i facă pe plac.
‎Abia aștepta weekendurile ‎petrecute cu tatăl său.
‎Dar când a ajuns să locuiască ‎cu tatăl său, nu a fost bine deloc.
‎Tatăl său, un om ranchiunos,
‎nu se dădea în lături ‎de la a răni pe cineva,
‎fie că era vorba de mama, ‎care era femeie și nu avea puterea lui,
‎fie că era vorba de oricine ‎îi ieșea din vorbă.
‎Bill îl lovea mereu
‎pe Billy pentru lucruri neînsemnate.
‎Nu știu ca Billy să fi avut parte ‎de vreo afecțiune.
‎Nu cred că a avut parte de așa ceva,
‎iar acest lucru te întărește.
‎DUPĂ ANI DE ABUZURI, MARY L-A PĂRĂSIT ‎PE TATĂL LUI BILLY ÎN 1974.
‎BILLY AVEA 9 ANI.
‎Trecuseră câțiva ani ‎de când nu-l mai văzusem pe Billy.
‎Mi-l aminteam ‎ca pe fratele meu mai mare.
‎Apoi a revenit în viețile noastre, ‎dar nu mai era fratele mai mare
‎în preajma căruia să mă simt în siguranță.
‎Ne-a vizitat o vreme.
‎Doar după ceva vreme...
‎am observat ‎că au început să dispară lucruri.
‎- Intra prin efracție. ‎- Ușa era scoasă din balamale.
‎Apartamentul, complet vandalizat.
‎Nu era un simplu jaf.
‎Era o furie dezlănțuită.
‎Ceea ce a urmat a fost mai grav. ‎Billy era acolo,
‎mă aștepta după ușă ‎și mi-a arătat că avea pistol.
‎Mi l-a pus pe obraz, să simt că e rece.
‎Era adevărat. ‎Era clar că era capabil de...
‎lucruri înfiorătoare. ‎După aceea ne-am mutat.
‎Da.
‎Trei sau patru ani după aceea ‎nu l-am mai văzut pe Billy,
‎până când am fost sunată de tatăl lui ‎să-mi spună că Billy îl împușcase.
‎A spus: „Ticălosul ăla mic
‎credea că mă poate omorî.”
‎LA SCURT TIMP DUPĂ CE A FOST ÎMPUȘCAT, ‎TATĂL LUI BILLY ARMENTROUT A MURIT.
‎Nu știm...
‎dacă a fost sinucidere sau accident,
‎deoarece a fost găsit ‎în camioneta parcată în garaj.
‎Băuse.
‎S-a întâmplat la patru luni ‎după ce Billy îl împușcase.
‎De acolo a început să-i meargă rău. ‎Bea, bea și iar bea.
‎Cred că și-a dat seama la un moment dat ‎că meritase să fie împușcat
‎după cum îl tratase pe Billy.
‎CENTRUL DE CORECȚIE POTOSI
‎Da, tata a fost un om dur.
‎A spune că tata a fost mai rău ‎decât alți tați duri...
‎Bine, poate că a fost.
‎Poate că nu știa să fie altfel.
‎L-am văzut agresând-o pe mama vitregă?
‎Da.
‎M-a agresat și pe mine? Sigur.
‎Să fi fost motivul ‎pentru care l-am împușcat? Se poate.
‎Dar trebuie să înțelegeți ‎că motivul nu e unul singur.
‎E un amalgam de motive.
‎DUPĂ PAUZA OBLIGATORIE DE 90 DE ZILE,
‎BILLY ARMENTROUT A FOST DE ACORD ‎SĂ NE RĂSPUNDĂ ȘI LA ALTE ÎNTREBĂRI.
‎DRUM ÎNCHIS
‎PROPRIETATE PRIVATĂ A ÎNCHISORII. ‎TRECEREA INTERZISĂ!
‎Motivul pentru care am mințit ‎în legătură cu moartea bunicii mele
‎este multiplu.
‎Primul și cel mai important ar fi...
‎negarea în ceea ce mă privește, ‎că aș fi putut face...
‎un lucru...
‎atât de îngrozitor ‎persoanei care mă iubea.
‎Al doilea motiv...
‎era că nu voiam să cred așa ceva.
‎Nu voiam să-l accept.
‎Voiam să dau vina pe toți ceilalți.
‎Starea mea mentală ajungea...
‎uneori în punctul în care...
‎realitatea și...
‎închipuirea începeau să se amestece
‎până în punctul în care...
‎nu recunoșteam adevărul ‎nici măcar în sinea mea.
‎Mi-am îngropat sentimentele atât de adânc,
‎că erau momente în care eram convins...
‎că Rick o făcuse.
‎RICK LACEY A MURIT ÎN 2014,
‎LA PATRU ANI DUPĂ CE BILLY ARMENTROUT ‎A MĂRTURISIT CĂ ȘI-A UCIS BUNICA.
‎Nu am avut ocazia
‎să iau legătura cu Rick.
‎Să-l anunț că am încetat ‎să-l mai învinovățesc
‎și că mi-am asumat ‎responsabilitatea uciderii bunicii mele.
‎Când am aflat că a murit...
‎am atins un alt nivel...
‎de...
‎durere.
‎Nu apucasem să-i spun: ‎„Îmi pare rău, omule.
‎Nu am vrut să fac asta.
‎Dar am făcut-o.”
‎Contactul meu cu familia e...
‎foarte limitat.
‎E vina mea.
‎Le-am cauzat atât de multă durere, ‎încât nu mă pot aștepta să fiu iertat.
‎Singurii oameni ‎cu care am luat legătura...
‎sunt unchiul meu Bobby Wacker,
‎până în momentul morții sale,
‎și Wendy, sora mea vitregă,
‎și Mary, mama mea vitregă.
‎Dar relația s-a cam răcit.
‎După...
‎unul dintre interviurile date echipei, ‎am primit un e-mail
‎de la sora mea.
‎Nu mai primisem vești de la ea din 2009.
‎Și...
‎cred că vine azi să mă vadă.
‎Va fi prima oară când o voi vedea
‎de când eram tineri.
‎Mi-au lipsit mereu discuțiile cu ea...
‎fiindcă amintirile din copilărie ‎sunt cele mai frumoase amintiri ale mele.
‎A fost cea mai bună perioadă ‎a vieții mele,
‎atunci când îmi vizitam tatăl în weekend ‎și petreceam timp cu sora mea.
‎Am fost necinstit ‎mare parte a vieții mele.
‎Nu mai am de gând să fiu necinstit.
‎Voi fi cinstit...
‎în fiecare lucru...
‎pe care-l voi face.
‎Dacă ai cu adevărat remușcări
‎și recunoști cu adevărat ‎răul pe care l-ai făcut
‎când ai luat viața altui om...
‎cred că poți merge mai departe.
‎Cere-ți iertare, corectează-te, ‎fă-o cu adevărat.
‎Asumă-ți responsabilitatea.