‫יותר ויותר ילדים פונו אל בית החולים...‬
‫הלילה נעקוב אחר...‬
‫...עונת שפעת רגילה, הייתה הכול מלבד...‬
‫רופאים נקראו להשתלט על ההתפרצות...‬
‫זו השפעת הקטלנית בהיסטוריה.‬
‫מה שמפחיד במגפה,‬
‫זה שעד כה לא היו ניצולים כלל.‬
‫חום 40.5 מעלות.‬
‫אומרים שלהוליד ילדים‬
‫זה כמו לתת ללב לקום ולצאת מהגוף.‬
‫אני רק רוצה שתבין, דייל, הסיכונים לסיבוכים הם גבוהים‬
‫וייתכן שזה בכלל לא יעבוד. אני לא רוצה...‬
‫החיסון אצלך, נכון?‬
‫- נכון. - ובאת לכאן כדי לנסות אותו?‬
‫זו הסיבה שהגעת לכאן, נכון?‬
‫- יש לה אלרגיות? - לא.‬
‫- דיכוי חיסוני? - לא.‬
‫- היסטוריה של זאבת במשפחה? - לא.‬
‫תעשה את זה?‬
‫- מבחינה אידאלית, טכנית, היינו... - בבקשה.‬
‫מייקל, כרופא אל רופא.‬
‫הורה אל הורה.‬
‫אדם אחד לחברו, אני מתחנן בפניך.‬
‫אזדקק לעזרת אחות.‬
‫נצטרך לקחת דגימת דם כדי לקבוע מינון בסיסי.‬
‫- אכין את החיסון. - תמהר בבקשה.‬
‫לא. עוד לא החלטנו.‬
‫היי.‬
‫כדאי שנחליט.‬
‫אבל ראשית,‬
‫מה שביקשת.‬
‫- ארוחה אחרונה? - ארוחה אחרונה?‬
‫אוטופיה‬
‫תסתכלי על זה.‬
‫אלוהים.‬
‫אוכל רק את הציפוי.‬
‫זה גבשושי.‬
‫אבל זה די טעים.‬
‫זה קצת חלקלק.‬
‫זה דווקא די מתוק.‬
‫- יותר מדי עבודה. - אעשה את זה בשבילך, שרלוט.‬
‫- טוב, תודה. - בטח.‬
‫- מה זה? - זה ג'לי.‬
‫זה סוג של...‬
‫זה מוזר כל כך.‬
‫כובעים קטנים.‬
‫שלום, מתוקות.‬
‫אתן אוכלות ארוחת מלכים.‬
‫- שתיתי שמפנייה. - אכלתי חטיף שוקולד.‬
‫אני שמח שאתן מרוצות.‬
‫החלטתן?‬
‫- רצינו שאתה תבחר. - לא, אני לא יכול.‬
‫בסדר.‬
‫חזקים ואמיצים אנחנו.‬
‫אתן הכוכב המאיר של כריסטי.‬
‫חזקות, יעילות, ומלאות בחן.‬
‫כך תזכו במקומכן.‬
‫אל תהיה עצוב.‬
‫- את מוכנה? - עכשיו?‬
‫- לא נוכל להמתין עד שד"ר... - הזמן דוחק.‬
‫מוכנה.‬
‫זו הצורה הטהורה ביותר. זה ישפיע מהר.‬
‫מה עשית היום כדי לזכות במקומך בעולם הצפוף הזה?‬
‫מה המקום הזה?‬
‫אוליגרכים אף פעם לא בבית.‬
‫זה שאתה עשיר מחייב אותך לרצות הרבה דברים,‬
‫או לרצות הרבה דברים מחייב אותך להיות עשיר?‬
‫מספיק לבזבז זמן. איפה שאר "אוטופיה"?‬
‫- אל תדאגי, אביא אותה. - היא אצל הבחור שממנו גנבת אותה?‬
‫לא, אני חושב שהבחור המוזר הרג אותו.‬
‫תתאר את הבחור המוזר.‬
‫הוא לבן. יש לו תספורת נוראית.‬
‫- והוא משתמש במשאף. - זה הבחור שלקח לי את העין.‬
‫מה הוא עשה עם העין שלך?‬
‫טיגן אותה, צלה אותה, אכל אותה, אין לי מושג, הוא מוזר.‬
‫גרנט.‬
‫- גרנט. - השארתי את החצי השני אצל חברה.‬
‫זה היה חכם. היינו זרים.‬
‫אבל עכשיו עליי לראות אותה.‬
‫אז איפה היא?‬
‫בקי. זה הדילז?‬
‫זה הדילז? את נחנקת?‬
‫את נחנקת?‬
‫זה בסדר. אני מחזיק אותך.‬
‫פשוט תנשמי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫יש צורך במיגון אישי לסיכון גבוה באזור.‬
‫אלוהים.‬
‫- עושים את זה? - עושים את זה.‬
‫שלום, שרלוט. אני ד"ר מייקל סטרנס ובאתי לעזור.‬
‫טוב, לנסות. את מוכנה?‬
‫חום 40.7 מעלות.‬
‫זה בשביל בדיקת הפי-סי-אר, לקביעת מינון החלקיקים הוויראליים.‬
‫ועכשיו...‬
‫זהו זה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫נדע בתוך 12 שעות אם היא...‬
‫אז...‬
‫אם אתה רוצה להתפלל‬
‫או לצפות בטלוויזיה‬
‫או סתם לערוך שיח רופאים.‬
‫איפה למדת רפואה, דרך אגב?‬
‫- סטנפורד. - גם אני.‬
‫באילו שנים למדת?‬
‫אוכל לבלות קצת זמן עם הבת שלי?‬
‫אם, שלא נדע...‬
‫לא, ברור.‬
‫- אבדוק שוב בעוד שעתיים. - תודה.‬
‫אתה רוצה להצטלם עכשיו?‬
‫- מתוקה, אל תתישי את עצמך. - כדאי שנצטלם.‬
‫כל עוד אני...‬
‫עדיין...‬
‫זה בסדר, אבא.‬
‫זה בכלל לא בסדר.‬
‫אני מצטער.‬
‫אבא דייל, התכוננו לזה. אתה התכוננת לקראת זה.‬
‫- חבל שהציעו אותנו. - אני הצעתי אותך.‬
‫חבל שנקשרת אליה כל כך.‬
‫היא הילדה שלי.‬
‫היא בהשגחתך, אתה החונך שלה. יש הבדל.‬
‫אתה אמור לחנך אותנו אל התכלית שלנו, ואז לשלוח אותנו להגשימה.‬
‫אין זמן לברבורים. זה בלתי יעיל.‬
‫אבא דייל, תחשוב.‬
‫כמה אנשים מצליחים להגשים את תכליתם בחיים?‬
‫אתה צריך לשמוח בשמחתי.‬
‫טוב.‬
‫טוב, את בת מזל דגים, באופק מזל דגים.‬
‫אני בן מזל בתולה, באופק מזל...‬
‫שור. טוב, בואי נראה.‬
‫את רגשנית.‬
‫אל תהרגי את השליח.‬
‫ואת רואה את היופי בעולם.‬
‫ואני...‬
‫מעין שמוק.‬
‫- לא. - כן, ברצינות.‬
‫"נוקשה ונדלק מפרטים"?‬
‫מה זה?‬
‫"כשמחברים ביניהם, שני המזלות‬
‫"יצילו את האנושות מפני שפעות קטלניות."‬
‫תראי מה זה, למרבה ההפתעה הכוכבים צודקים.‬
‫איאן...‬
‫ראית אותו.‬
‫את הדילז.‬
‫עד כמה נורא הוא.‬
‫כן.‬
‫אין לו תרופה.‬
‫אנחנו נמצא פתרון.‬
‫אני חוזרת ומדגישה עד כמה זה חשוב...‬
‫פשוט תגיד לנו איפה "אוטופיה".‬
‫"אוטופיה" אצל אליס. איפה זה?‬
‫- לא אוכל להגיד לכם. - אוי, אלוהים.‬
‫- אתה תגיד לי. - לא, כלומר, אני לא יכול.‬
‫אני לא מכיר את שמות הרחובות כאן. אראה לכם את הדרך.‬
‫לאן אתם נעלמתם?‬
‫נבהלתי קצת.‬
‫- לא. - זה לא מנחמדות. תשתי את זה.‬
‫רק שוט אחד של ליקר בכל שעה.‬
‫אסור לך להשתכר וגם לא להיבהל, אף פעם.‬
‫פחד הוא מותרות.‬
‫- כך גם עניינים שבינו ובינה. - לא, הבנתי אותך.‬
‫בלי מערכות יחסים.‬
‫- רק סקס חסר משמעות. - בלי סקס. אף פעם.‬
‫בחייך, ג'סיקה.‬
‫את אף פעם לא מקדישה דקה או שתיים לסקס?‬
‫אף פעם. כשהם יתפרצו פנימה,‬
‫הדבר האחרון שתרצי זה להיות באמצע זיון.‬
‫קשה לרוץ ככה.‬
‫טרגדיה הלילה בשיקגו, כשמשפחה שלמה נהרגה‬
‫במעשה אלימות חסר היגיון.‬
‫גרנט בישופ, בן עשר,‬
‫הוא לכאורה רוצח ההמונים הצעיר בתולדות ארה"ב.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫סרטון שמראה את בישופ נכנס אל הבית נמצא בידי המשטרה‬
‫וגם טביעות האצבע של הבחור הצעיר על הנשק החשוד בתוך הבית.‬
‫המצב נעשה מסוכן.‬
‫בישופ מסתובב חופשי. המשטרה מבקשת...‬
‫דייל, הגיע הזמן.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫רגע.‬
‫שתהיה לך מזכרת ממנה.‬
‫אל תדאג.‬
‫היא הולכת ישר למשרפה.‬
‫- לא עשיתי את זה. לא הייתי שם. - אני יודעת.‬
‫זה לא היית אתה. הם רוצים את "אוטופיה".‬
‫תכבו. עכשיו.‬
‫"אוטופיה" אצלך.‬
‫הם וידאו שכל אדם במדינה יחפש אותך.‬
‫- אסור להם לעשות את זה. - זה בדיוק מה שהם עושים.‬
‫הם מפלילים אותך, הם הורגים חברים ומשפחות.‬
‫איאן!‬
‫אלוהים.‬
‫הם הרעילו את המשפחה שלי.‬
‫- הם תקפו אותם. - איאן, אני מצטערת.‬
‫הם מתים?‬
‫הם במצב קריטי.‬
‫- זוזי הצידה! - וילסון, לא!‬
‫- זוזי! - טוב.‬
‫זוז. תן לי.‬
‫מה קרה?‬
‫אמרת לי שהם בסדר.‬
‫מוניקה, אבא שלי...‬
‫הם מתים.‬
‫משפחה מאוק פארק מתה בשל דליפת גז‬
‫הם מתים.‬
‫לעזאזל.‬
‫נתת לי לחיות במשך יומיים‬
‫בלי לדעת שהם מתים?‬
‫חתיכת כלבה!‬
‫- אני חייב ללכת הביתה. - כלבה שקרנית!‬
‫אמרת לי שהם בסדר. אלו שטויות!‬
‫כן, שיקרתי.‬
‫- אלו שטויות! - אני חייב להגיע הביתה.‬
‫תכבי את המחשב עכשיו, בקי.‬
‫את בסדר? את בטוחה?‬
‫חברים? חיות מחמד? שום דבר לא קרה לך?‬
‫נראה שאני בסדר.‬
‫מה?‬
‫את בסדר?‬
‫מה לא מסתדר כאן? חבר'ה,‬
‫מפלילים את גרנט ברצח המוני.‬
‫המשפחה של איאן בטיפול נמרץ.‬
‫המשפחה שלי חוסלה.‬
‫ובקי בסדר?‬
‫אין לי משפחה לפגוע בה, וילסון.‬
‫למה בקי בסדר?‬
‫- תירגע. - לך תזדיין, איאן!‬
‫- אני רוצה לדעת למה היא בסדר. - אתה מכיר אותי שנה.‬
‫- אתה חושב שאני הרעה? - אני לא יודע.‬
‫תרגיש טוב יותר אם מישהו שאני אוהבת ימות, וילסון?‬
‫שום דבר לא יגרום לי להרגיש טוב יותר, בקי!‬
‫- אל תרים את הקול. - תירגע.‬
‫למי שלחת הודעה הבוקר? לאוליביה?‬
‫- אני חושב שזה צירוף מקרים שיצאתן לקפה... - אלוהים, תניח לה!‬
‫- ומישהו מוציא לי עין! - תשתקו, כולכם.‬
‫אלוהים!‬
‫איאן, הם משתמשים במשפחה שלך כפיתיון.‬
‫אם תגיע לבית החולים, יחטפו אותך והמשפחה שלך תמות בכל זאת.‬
‫וילסון, לא סיפרתי לך על המשפחה שלך כי לא היה לי זמן להתמוטטות.‬
‫- עדיין אין לי זמן. - מה לגבי בקי?‬
‫- בקי בסדר. - זה בדיוק מה שאני אומר.‬
‫- היא בסדר. - וילסון!‬
‫ההרווסט הורגים. הם לא תופרים רטיות לעיוורים.‬
‫אני צריכה את "אוטופיה", גרנט.‬
‫אתה רוצח המונים עכשיו, אז לא תוכל לבוא איתי.‬
‫- מה שם המשפחה של אליס? - לא יודע.‬
‫- איפה הבית שלה? - לא יודע!‬
‫אני צריך לראות דברים כדי להיזכר איך לחזור לשם.‬
‫מה אם אענה אותך? אז תזכור?‬
‫לא יודע.‬
‫תביאו לי סכין גילוח.‬
‫ולאן מכוונים את הסכין?‬
‫לווריד הצווארי.‬
‫לא.‬
‫לעזאזל.‬
‫טוב. אני מניחה שנלך ברגל. לאיזה כיוון?‬
‫- לשם. - קדימה.‬
‫תוריד את הראש ותיראה שייך.‬
‫ערימות חרא חסרות תועלת בכל מקום.‬
‫שמעתי את החדשות כרגע.‬
‫זה היה מוות טוב?‬
‫זה היה מוות תכליתי.‬
‫לילי במקומה, אז נוסעים הביתה עכשיו?‬
‫היה אמור להיות לך אח תאום, אתה יודע?‬
‫כן, הוא מת ברחם. הוא לא היה חזק מספיק,‬
‫- אז הטבע דילל אותו. - לפעמים‬
‫אני תוהה, לו שרדתם שניכם,‬
‫הייתם באוהל ההוא במקום לילי ושרלוט?‬
‫לא יודע אם הייתי מסוגל לזה.‬
‫כי אני אוהב אותך כל כך.‬
‫אני חושב שזה משהו שצריך לעבוד עליו.‬
‫אני הילד הביולוגי היחיד שלך,‬
‫אז אנשים חושבים שזה אומר שמנעת ממני הקרבה,‬
‫ושנינו לא רוצים בכך.‬
‫הלוואי שהייתה חשיבות לרצוננו.‬
‫קארה, המשפחה שלה,‬
‫זה סיוט.‬
‫הכרתי את קארה פרוסטפילד‬
‫מאז שהיא התמחתה אצלי בקולג'.‬
‫הייתי בחתונה שלה,‬
‫- בהטבלה של הילדים שלה. - אני יודע, אבא.‬
‫היא הייתה אדם טוב.‬
‫היא הייתה אדם טוב...‬
‫שהתנגד לתוכנית.‬
‫...מחלקת הבריאות של סנט לואיס פרסמה אזהרה,‬
‫להתרחק מאנשים מצוננים.‬
‫ארבי, שרלוט, לילי, אדם...‬
‫הצילו אותנו היום.‬
‫אנחנו מגדלים ילדים מועילים.‬
‫דייל, אין לך סיבה להיות עצוב.‬
‫קדימה, מה עשית היום כדי לזכות במקומך בעולם הצפוף הזה?‬
‫הרגתי ילדה.‬
‫מה עשית היום כדי לזכות במקומך בעולם הצפוף הזה?‬
‫רצחתי.‬
‫לקחתי ילדה שטיפחתי מאז שהייתה בת שבע,‬
‫ועזרתי לרצוח אותה.‬
‫דייל, מה עשית היום כדי לזכות במקומך בעולם הצפוף הזה?‬
‫מה עשית היום כדי לזכות במקומך?‬
‫הקרבתי למען עתיד בטוח, מאושר ובריא יותר.‬
‫תודה על הקרבתך.‬
‫הוא מגיע.‬
‫שרלוט?‬
‫זה לא ייאמן, מייקל, תראה אותה. תראה את בתי.‬
‫בשעה האחרונה ראיתי איך היא הגיעה לסף מוות‬
‫וחזרה להיות שרלוט.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫חלשה.‬
‫חלשה, זה הגיוני. כלומר...‬
‫זה מובן, נכון? הינה.‬
‫בדיוק.‬
‫חום 37.8 מעלות.‬
‫זה מדהים.‬
‫המהירות. אצטרך לקחת בדיקת דם.‬
‫אנחנו אסירי תודה כל כך, מייקל.‬
‫קודם נראה מה נגלה, טוב?‬
‫אבל אני מוכרח לומר שאני מרוצה.‬
‫אני מרוצה מאוד.‬
‫אני... פשוט...‬
‫תכף אחזור.‬
‫מייקל, מה קרה? מה לא בסדר?‬
‫שום דבר לא קרה.‬
‫שום דבר לא קרה. למעשה, היא נראית טוב יותר.‬
‫וכשאני אומר "טוב יותר", אני מתכוון ל-100 אחוזים טוב יותר.‬
‫בכל דרך, צורה ואופן, היא החלימה לחלוטין,‬
‫- כאילו היא מעולם לא הייתה חולה. - מייקל, זה מדהים.‬
‫לא ראיתי דבר כזה,‬
‫אבל עוד אין לי הנתונים,‬
‫ולא אדע עד שאני...‬
‫תוצאות התהליך כמות חלקיקים ויראליים = 0‬
‫אלוהים...‬
‫אדירים!‬
‫מה קורה? ה...‬
‫זה "אלוהים אדירים" טוב או רע?‬
‫"אלוהים" טוב!‬
‫זה "אלוהים אדירים" טוב!‬
‫אלוהים! זה עבד!‬
‫זה עבד.‬
‫היא בריאה! הדם שלה נקי לחלוטין!‬
‫לא ראיתי דבר כזה מעולם!‬
‫אני גאה בך כל כך, מייקל.‬
‫גם אני גאה בעצמי.‬
‫קצת שמפניה לא תזיק.‬
‫לחיי שרלוט, שחזרה אלינו.‬
‫- לחיי ד"ר מייק, שהחזיר אותי. - בבקשה.‬
‫אלוהים, תרופה.‬
‫וחשוב מכך, חיסון.‬
‫צריך להפיץ את החדשות. לספר לכולם.‬
‫סליחה?‬
‫- צריך לספר לכולם. - לא, דייל.‬
‫יש תרופה!‬
‫- מצאנו תרופה! - לא, דייל!‬
‫- דייל, רגע, לא! - מצאנו תרופה!‬
‫יש תרופה!‬
‫עטלפים בפרו, פריחות בצורת האות "טי"‬
‫אלה העטלפים. אלוהים.‬
‫עטלפים.‬
‫- יש תרופה! - מה?‬
‫בתי החלימה!‬
‫ד"ר מייקל סטרנס ניסה את החיסון שלו על הבת שלי.‬
‫הוא זיהה את הנגיף וחיסל אותו.‬
‫זו הבת שלי, שרלוט.‬
‫מתוקה, את רוצה לומר משהו?‬
‫- בסדר. - את לא חייבת.‬
‫- אני רוצה. - לאט.‬
‫בקצה החושך, יש אור.‬
‫עכשיו יש לנו תקווה.‬
‫היום אני עומדת כאן לפניכם כי מצאנו תרופה.‬
‫אבל חשוב מכך, מצאנו חיסון.‬
‫אני רוצה להודות לד"ר מייק,‬
‫הגיבור המתוק והאמיץ שלי,‬
‫על שהציל את חיי משפעת סטרנס באמצעות חיסון סטרנס.‬
‫אני ניצולה, אבל אני לא רוצה להיות היחידה.‬
‫אני קוראת לכל הורה להשיג לילדים שלו את החיסון לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫- ספרי לנו על החיסון! - איך הורים יכולים לקבל אותו?‬
‫שאלוהים יברך אותך, ד"ר מייק.‬
‫צריך להשיג לך את החיסון הזה.‬
‫- אני שונאת זריקות. - תתמודדי.‬
‫...שיקגו, ירי חסר היגיון בתוך בית‬
‫שגבה את חייהם של שבעה בני משפחה,‬
‫מתוכם ארבעה ילדים.‬
‫גילו של החשוד ברצח מדהים, רק בן עשר,‬
‫מה שהופך את גרנט בישופ לרוצח ההמונים לכאורה הצעיר ביותר...‬
‫- אימא? - אלוהים אדירים.‬
‫גרנט בישופ הוא בחור צעיר באמריקה.‬
‫- זה בסדר. - ארץ שסובלת ממקרים מצמררים...‬
‫גרנט בישופ היה תלמיד בבית ספר יסודי‬
‫שמערכת בתי הספר הציבוריים אכזבה אותו.‬
‫רק משקה אחד בשעה.‬
‫אחד.‬
‫כדאי שתלך הביתה.‬
‫- תבדוק מה שלומם. - מה?‬
‫שמעת את ג'סיקה. זה רק יחמיר את המצב.‬
‫יסכן אותי.‬
‫רק אם תלך לבד.‬
‫לא.‬
‫את לא מרימה ידיים.‬
‫לא.‬
‫אני לא מרימה ידיים.‬
‫ברגע שתגיע, תתמקם ותהיה בטוח...‬
‫- אבוא... - אני לא הולך לשום מקום, טוב? אני לא בורח.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬
‫- איאן, אם זה קשור אלינו... - זה לא!‬
‫זה קשור קצת, אבל זה מעבר לכך.‬
‫ב-48 שעות האחרונות,‬
‫ראיתי חברה נרצחת לנגד עיניי.‬
‫הלכתי ראש בראש עם ביטחון המולדת. קברתי גופה, לעזאזל.‬
‫למה אני אמור לחזור?‬
‫לפינות עבודה ועמלות?‬
‫אימא שלי...‬
‫ממש תאהב אותך.‬
‫היא בטח תאמר, "למה היא איתך?"‬
‫יום אחד אדאג להסביר לה.‬
‫זה בסדר.‬
‫תראו, נציגי הממשלה הגיעו.‬
‫יופי, עכשיו הם מגיעים!‬
‫עכשיו הם פה!‬
‫תביאו את החיסון.‬
‫סליחה. שלום.‬
‫- ד"ר סטרנס? - כן.‬
‫- טוני טמבלר, אף-די-איי. - נעים מאוד.‬
‫ברכותיי על הממצאים הראשוניים שלך.‬
‫אנחנו להוטים להתחיל במחקרים הנדרשים.‬
‫חקרו אותו ב-2013.‬
‫ובחנו אותו ביסודיות רבה.‬
‫כן, בפרו, אבל עלינו להמשיך...‬
‫אני יודע. זה בדיוק מה שגם אני חשבתי.‬
‫זו הסיבה שבאתי לכאן. הייתי צריך לגבות את המחקר שלי.‬
‫תסלחו לנו לרגע. נוכל לדבר כאן?‬
‫ד"ר, אני רוצה להסביר לך משהו.‬
‫אני שמחה שהנערה בחיים,‬
‫אבל אני לא מעוניינת להיות זו שמפרידה‬
‫בינך ובין תביעה ייצוגית.‬
‫תקשיבי, תוותרי על הביורוקרטיה.‬
‫אף ילד נוסף לא צריך למות.‬
‫תשתף פעולה. עשיתי מיליון כאלה.‬
‫את לא מקשיבה. אני אומר לך...‬
‫אני טוני טמבלר מהאף-די-איי.‬
‫הגעתי כדי להתייחס לחששות שלכם ולענות על שאלות.‬
‫ראשית, ארצה לברך ולהודות‬
‫לד"ר מייקל סטרנס על הניסוי הראשוני.‬
‫- כן! - כן!‬
‫בשלב הבא,‬
‫נבדוק את החיסון בסדרה של ניסויים.‬
‫זה נוהל בסיסי לכל חיסון חדש שעומד להיות...‬
‫אנחנו צריכים חיסון.‬
‫אנחנו צריכים חוות דעת מומחה, הוכחה.‬
‫לא בטוח שהוא יעיל ב-100 אחוזים.‬
‫בטוח ב-100 אחוזים שבלעדיו יהיו מקרי מוות.‬
‫אוהבים אותך, ד"ר מייק!‬
‫אני מצטער, סליחה.‬
‫אני באמת מבין את החששות של האף-די-איי,‬
‫ואני מבין שזה לא מקובל,‬
‫אבל החיסון שלי עבר ניסויים קפדניים.‬
‫אז לדעתי, הסכנה היחידה היא בעיכוב.‬
‫לילדים האלה יש זכות להחלים!‬
‫זכות להחלים!‬
‫הגיע הזמן.‬
‫סטרנס נתן את החיסון לנערה צעירה‬
‫כשהייתה שעות ספורות לפני מוות ודאי.‬
‫שרלוט וורוויק צפויה כעת להחלים לחלוטין.‬
‫מקרה החלמה ראשון מאז ההתפרצות הקטלנית...‬
‫משלוח מספר 2472, בבקשה.‬
‫אבדוק את זה.‬
‫תוריד את הראש, תלך רגיל.‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫זהירות.‬
‫רוצה לשחק?‬
‫צימוקים נייצ'ר קיינד‬
‫יצאה התראה לכל המוקדים לגבי גרנט בישופ,‬
‫שנראה לאחרונה בקרבת מערב 18 פלייס מס' 300.‬
‫הצילו את הילדים שלנו!‬
‫רוצים את החיסון!‬
‫סנט לואיס!‬
‫אנחנו רואים אתכם!‬
‫טוב לראותך שוב בצד של הטובים, מייק.‬
‫תמיד הייתי בצד של...‬
‫סנט לואיס, אתם אולי מכירים אותי‬
‫כמי שהקדיש את חייו כדי לעזור לילדים.‬
‫אתם אולי מכירים אותי גם כבחור‬
‫שנקלע לעימות לא נעים עם האף-די-איי בשבוע שעבר.‬
‫אבל לא באתי כדי ללקק את פצעיי.‬
‫באתי כי אני מוכן לעשות הכול כדי לעצור את המגפה הזו.‬
‫זיהינו את השפעת.‬
‫יש לנו חיסון!‬
‫כן!‬
‫לא כל כך מהר.‬
‫מעבדות כריסטי מייצרות את החיסון עכשיו.‬
‫אנחנו צריכים רק את אישור האף-די-איי‬
‫שיאפשר לנו לתת אותו לכם‬
‫כדי להציל את ילדינו.‬
‫אף-די-איי!‬
‫אנחנו מתחננים שתעשו את הדבר הנכון.‬
‫אנחנו נתונים לחסדיכם.‬
‫תעשו את הדבר הנכון!‬
‫אנחנו מתחננים.‬
‫שחררו את החיסון!‬
‫עכשיו אפשר ללכת הביתה.‬
‫שיקגו‬
‫נעלמת המחזמר‬
‫כאן.‬
‫איזו תחנה?‬
‫אדע כשאראה אותה.‬
‫אין מעבר‬
‫תיאטרון האריס גרנט פארק צפון‬
‫טוב,‬
‫אני מבולבל. אני מתקשה להבין את הגרסה שלך.‬
‫הרעיון שתתני לבת שלך‬
‫- להיחשף לילד מהרחוב. - זו לא אשמתה.‬
‫- טוב, מאיפה הוא השיג את האקדח? - אין לי מושג.‬
‫הכנסת אותו לבית שלך, יש לו אקדח...‬
‫אין מה לדאוג. רוצחים לא מצלצלים בפעמון הדלת.‬
‫זה הבחור שלנו מיחידת הנוער.‬
‫את בסדר?‬
‫השוטר אלכס טאטל, עם נציג יחידת הנוער.‬
‫ניית'נסון רצה שאגיע כדי לדבר עם הילדה.‬
‫אלוהים!‬
‫- אליס, תעלי למעלה. - אימא?‬
‫עכשיו!‬
‫איפה הילד?‬
‫אני לא יודעת. הוא לא כאן.‬
‫איפה ג'סיקה הייד?‬
‫אנחנו לא מכירות את ג'סיקה הייד.‬
‫איפה "אוטופיה"?‬
‫מה זה?‬
‫- אצלי. - מה?‬
‫לא.‬
‫תישאר כאן. היא תביא את זה. בבקשה אל תפגע בה.‬
‫בבקשה אל תפגע בה. היא ילדה קטנה.‬
‫בבקשה.‬
‫הינה היא.‬
‫תודה, קטנה.‬
‫תהיי בשקט.‬
‫אימא, לא, בבקשה!‬
‫- תהיי בשקט. - אימא, לא!‬
‫אימא, לא!‬
‫לא!‬
‫תהיי בשקט, בבקשה.‬
‫בואי איתי.‬
‫תשבי, בבקשה.‬
‫זה לא ייקח עוד זמן רב לדעתי.‬
‫טוב.‬
‫אני זוכר את מרי. אנחנו קרובים.‬
‫הגענו.‬
‫אלוהים.‬
‫אליס!‬
‫אל תזוז.‬
‫איפה ג'סיקה הייד?‬
‫הינה ג'סיקה הייד.‬
‫אני ארבי.‬
‫זה לא יעזור, ג'סיקה הייד.‬
‫אני תמיד אנצח.‬
‫אל תרגישי רע.‬
‫זו התכלית שלי.‬
‫אני אמור לקחת אותך ואת "אוטופיה" אליהם.‬
‫אבל אני כבר לא רוצה.‬
‫"אוטופיה".‬
‫- את רוצה אותה? - כן.‬
‫לא כדאי לך להציץ בה.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אליס!‬
‫את בסדר?‬
‫כדאי שתלכו. אחרים יבואו.‬
‫כדאי לך לאכול לפני שתסתכלי בזה.‬
‫לא תרצי לאכול אחר כך.‬
‫יש לנו אקדח זהה.‬
‫אם תצטרכי אותי אי פעם, ג'סיקה הייד,‬
‫תוכלי למצוא אותי במטה.‬
‫הזמנה מספר 2472‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות יעל אביבי‬