EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hoppas att du inte gillade ditt huvud!
Du har inte en chans med din bräda med rostiga spikar!
Kan du dämpa dig, zombiedräparen? Jag försöker fokusera.
Svisch…
-Åt jag papper i sömnen nu igen? -Gänget!
Vi närmar oss. Låt oss gå igenom vårt uppdrag att infånga Cleve Kelso.
Vi är på väg mot en stad i utkanten av Sahara.
Vi träffar vår kontaktperson, får utrustning och bilar, och drar iväg.
Vi har 80 mil brännhet öken att se fram emot
och det rapporteras om underliga väderfenomen, radardata och…
Agent Echo till cockpit. Dyk!
Det räcker.
Tänker ni lyssna nu?
Var det nån mer som kände av luftgroparna?
Jag fick nästan upp kakorna.
Va, finns det kakor ombord?
Ja, men de är äckliga.
Det är inga kakor, pucko!
Du äter upp vår proviant. Tar ni uppdraget på allvar eller inte?
Klart att vi gör, Echo. Men vi fattade de första fem gångerna.
Även vi vill få hem Fröken Ingenstans och Gary.
Det är inte uppdraget!
Cleve Kelso, Rafaela och Matsuo Mori, nån cybersamuraj, befinner sig i öknen.
Vårt uppdrag är att fånga dem.
Så Fröken Ingenstans och Gary får klara sig själva?
-Om de ens lever. -Va?
De mår säkert bra, de har övats för alla slags situationer.
Och de vet att byrån inte sysslar med räddningsaktioner.
Kyligt.
Ja, du har förändrats, Echo.
Fröken Ingenstans var min träningsofficer.
Hon lärde mig att sätta uppdraget främst, så det ska vi göra.
Vänta nu, ska vi dit? Till Återvändsgränden?
Syftar du på staden Nihaya, så ja.
Lokalborna säger Återvändsgränden, inte bara för att det är tågets slutstation.
Det kryllar av banditer där. Det är livsfarligt, men…
-De har bra falafel. -Blir det problem?
Snarare en fördel.
Nu har ni fått mer information. Vi vet vilka vi ska passa oss för.
Hur har du tänkt landa, förresten?
Såvitt jag minns har Återvändsgränden ingen flygplats.
Ja!
Den här scarfen är grym. Den skulle lugnt funka i LA.
En stilig, hemlighetsfull, världsvan look…
Den skyddar också mot solen och vinden som piskar upp sand
som kan riva bort skinnet som lack på en motorhuv som blästras.
Och färgen matchar mina ögon.
Först ska vi hitta kontaktpersonen som ska leda oss till gömstället.
-Hur ser kontaktpersonen ut? -Det vet jag när jag ser hen.
Ligg lågt. Låt bli att prata med folk. Låt bli att titta på folk.
Bara…låt bli.
Den där mannen tittar på oss.
Kanske för att vi tittar på honom?
-Vi skulle ju inte titta på folk. -Det där är inte vem som helst.
-Det är vår kontakt. -Borde vi leta rätt på Echo?
Nej! Äntligen får jag användning för min skådespelartalang.
Jag låtsas vara en kille som… verkligen vill ha mat.
-Snacka om typecasting. -Det här fixar jag galant.
Hejsan.
Har ni några specialare på menyn i dag, om du förstår vad jag menar?
Ja… För vi är hungriga.
Vi har falafeltallrik, om det är det ni menar.
Jag tror nog att jag menar det,
om du tror att jag menar det.
Visst, ett ögonblick.
Det är såsen som är hemligheten.
Där ser ni.
-Där satt det. -Snyggt.
-Den måste finnas här… -Inte där…
Ligger den i köttet?
Hur vågar ni behandla min falafel så respektlöst!
Vi letar efter hemligheten i såsen!
Jaså, det är såsen som är hemlig! Vi missförstod.
Försvinn!
-Femsekundersregeln? -Stick härifrån!
-Är allt bra? -Ja.
Men vi är nog inte välkomna tillbaka.
Vad sa jag om att titta på folk?
-Vad har du gjort? -Legat lågt.
En gör åtminstone sitt jobb.
-Jag har hittat kontaktpersonen. -Hur vet du det?
Schackbrädet. Julius och jag avslutade aldrig vårt parti.
Vi lämnade pjäserna precis så där.
Får jag slå mig ner?
Varsågod.
En belöning väntar den som kommer igenom mitt försvar.
Du har en säregen spelstil.
Var har du lärt dig det?
Ingenstans.
Schack matt.
Jag vill ha en dubbelsäng.
Okej, jag ber rumservice komma upp med en.
Be om snacks också!
Vad är det här?
För att öppna vagnen som våra bilar levereras i.
Den tar jag.
I morgon får vi utrustning och bilar. Sen bär det ut i Sahara på jakt efter Cleve.
Ju snabbare vi kommer härifrån, desto bättre.
Ska du inte sova?
-Är allt bra? -Inte direkt. Vi ska ut i Sahara.
En av de mest ogästvänliga platserna på jorden.
Blir vi utan vatten för länge så dör vi. Går vi vilse i en sandstorm så dör vi.
Får vi solsting, äter fel kaktus, väljer fel kamel… Döda, döda, döda!
Hur kan en kamel vara fel?
Sprickor i tänderna, skadade tår, taskig attityd…
Jag vet att det är ett stort ansvar…
Du fattar inte, Tony.
Fröken Ingenstans, världens bästa agent, klarade inte av det här.
Hur skulle då jag kunna ha nån chans?
Vi, menar du. Vi är också här.
Desto mer för mig att oroa mig för om nåt skulle gå fel.
Har du aldrig träffat oss? Det är klart att nåt går fel.
Antagligen väldigt fel.
Men vi har varandra, så jag tar den risken utan att tveka.
Kom ihåg att du inte är ensam. Vi hjälper dig.
Packa utrustningen så går vi till tågstationen.
Ser man på, hon är här igen.
Typiskt… Kan jag hjälpa er med nåt, killar?
Layla Gray! Sandocal kommer att bli väldigt glad över att få träffa dig.
Ni får lov att hälsa från mig, för jag är på väg att lämna stan.
Nej, du ska ingenstans.
Vilka jagade dig, sa du?
Några gamla vänner, bara.
-Har du inga vänner som gillar dig? -Ytterst få.
Det är inget att bry sig om. Vi har vår utrustning och tåget är här.
Vi tar bilarna och drar.
Det kanske är fel tågvagn.
Hej, Sandocal. Det var inte i går.
Layla Gray…
Sa jag inte vad som skulle hända om du kom hit igen?
Återvändsgränden blir sista anhalten för dig.
-Vad har du gjort med våra bilar? -Era bilar?
Det är mina bilar nu!
Ursäkta, jag känner inte er.
Ni är säkert jättetrevliga, men hon står i skuld till mig.
Så nu är ni insyltade.
Vad pratar han om?
En historia om vänskap och svek.
Kärlek och hat.
En oskyldig förare och en lömsk gangster.
Vi tävlade ihop. Vi förlorade. Jag drog. Okej?
Du lurade mig! Du spelade på motståndarlaget.
Vi hade inte en chans. Fråga de andra Huggormarna.
Tog ni hennes parti?
Nu är sagostunden slut. Du litade på Layla och blev bränd.
Skyll dig själv. Men du får inte ta bilarna.
Det bestämmer inte du.
Jag vill ha bilarna, och jag vill ha min hämnd.
-För bort dem! -Vänta! Vi kan hjälpa dig.
Hur då?
Du har nog en tävling på gång och det står säkert mycket pengar på spel.
Låt mig och min partner köra åt dig.
Du vet att jag är bäst, och Tony är den enda som ens varit nära att slå mig.
-Jag har vunnit mot henne. -Det kan du tro, Toretto.
Det är faktiskt ett sandlopperace i dag, men då ska Omar och jag köra.
Omar? Jag skulle aldrig åka med med honom bakom ratten.
Jag har inte kört på en enda kamel sen den där gången.
Okej, ett par stycken. Men jag har blivit mycket bättre på att styra.
Kom igen, Sandocal. Tony och jag kan vinna åt dig.
Du kan bli skuldfri, kanske till och med tjäna en hacka.
Allt jag begär är att vi får bilarna när vi har vunnit.
Ni får köra, men bilarna får ni aldrig.
De är mina nu. Visst sa jag det?
Men om ni två vinner…
…släpper jag dina vänner.
Det låter väl bra?
SOUTHWOODS MILITÄRBAS, NEVADA
Det är en bil på den gamla vägen.
Har ni problem?
Lediga, soldat. Allt är lugnt.
Hur kan du sätta oss i en sån här knipa? Vi borde vara mitt i Sahara nu.
Det är inte mitt fel!
Problemen verkar ha en benägenhet att hitta dig.
Att bråka leder ingenvart.
Vi sitter bakbundna i en skåpbil. Än sen?
Vi har varit i värre knipor. Visst, Cisco?
Va?
Ja, absolut!
Vi är framme!
Akta min förare.
Inga dumheter nu, Gray.
När vi kommer härifrån har jag ett och annat att säga dig.
Det räcker så.
Ut och kör nu, som om ert liv hängde på det.
För det gör liksom det.
När jag gör det här kommer de att veta att jag är här.
Än sen? Vart jag än tar vägen får jag killar efter mig.
Jag hatar att jobba med dig.
Vad tusan händer?
Inkräktare! Vi stänger basen och samlar manskapet.
Hur många?
Två. De körde raka vägen mot byggnad 32.
Valvet?
Ja. Det var en ung kvinna och en man med robotarm.
Det låter som ett meddelande från en gammal krigskamrat.
Då får vi väl lov att svara.
Jag behöver pengarna och du behöver dina vänner,
så vi är visst partners igen.
För din skull hoppas jag att du inte sviker mig den här gången.
Hur många varv är det?
Bara ett.
Men det är långt.
VATTENTEMP OLJETRYCK
Jag älskar mitt jobb!
-Snyggt, Toretto. -Det där? Ren överlevnadsinstinkt.
-Hjälp till här! -Kommer!
Kör lågt, så kör jag högt.
Ja!
Så ska det se ut!
Ja!
Lägg av!
Nu kör vi.
Bra att ha till hands.
Fattar du? Till hands. Det var roligt!
Du har en jättestor robotarm, och ändå vill du använda ett svärd?
Detta är en wakizashi smidd av Yamashiro No Daijyo Kunitsugu.
Kashiran föreställer kamakiri, bönsyrsan,
som skyddar sina dyrbara grödor genom att halshugga sina fiendesyrsor!
Grymt häftigt.
Ett rejält nedköp, men strunt samma. Jag bryr mig inte.
Jag har inte suttit en hel dag på ett flygplan med gammal återanvänd luft
som torkar ut min T-zon totalt för att höra dig babbla om ett svärd.
Vi måste hitta styrsystemet!
Menar du det här?
Vi har blivit ansatta av skadedjur och det finns bara en sak att göra.
När de kommer ut från valvet skjuter ni dem i bitar!
In med er! Sätt fart!
Det här har jag saknat!
-Kom! -Men jag har ju roligt!
Det här fixar jag.
Den var från Cleve!
Nej, nej, nej!
Vi ses, hatare!
-Var är vägen? -Sandloppor behöver inga vägar.
-Han åkte för fort. -Han åkte inte fort nog.
-Ja! -Just det!
Vi vinner! Tony och Layla ror hem det!
Ledsen, men vi ska inte vinna. Följ efter mig. Vi ska härifrån.
-Vad snackar du om? Det var inte planen. -Lita på mig. Planen har ändrats.
Kolla vem som leder! Sandocal!
Och du sa att jag var en förlorare. Non monsieur, förloraren är du!
Vad nu? Nej! Hämta lopporna, vi följer efter!
Vad hände?
Akta min förare.
Inga dumheter nu, Gray.
När vi kommer härifrån har jag ett och annat att säga dig.
Nu sticker vi.
Nej! Layla!
Så ni hade planerat det här?
Nån sa att jag borde lita på mitt team.
Okej, men varför sa ingen nåt till mig?
Jag ville se din min. Det var helt klart värt det.
Så ert tjafs var bara spelat?
Mestadels. Fast hon sabbade vår plan och vi har inte våra bilar.
Det är inte mitt fel, säger jag. Sandocal skulle ha tagit bilarna ändå.
Så tack vare Layla är vi dåligt utrustade
med bara sjabbiga sandloppor i världens farligaste öken.
-Skyll inte det här på mig! -Det har jag redan gjort.
Okej, jag borde inte ha frågat!
Vart ska vi?
Undertexter: Karl Hårding