‫היי, אוליביה.‬
‫ביי, ניית'ן.‬
‫היי. את רצה?‬
‫זה עוזר לי לחשוב.‬
‫כן, טוב לברוח לפעמים, נכון?‬
‫רוצה לרוץ ביחד?‬
‫אני רק צריך לשרוך את השרוכים.‬
‫ידידות של קול ישנות פה הרבה?‬
‫ידידות?‬
‫לפעמים. אני מניח שהוא לא רוצה להיתפס.‬
‫למה?‬
‫כי אבא שלי היה הורג אותו.‬
‫לא.‬
‫אני מבינה את זה. כאילו, למה הוא כזה…‬
‫בחור?‬
‫אתה בחור.‬
‫אתה לא עושה את זה.‬
‫קול תמיד התחמק מדברים שאחרים לא.‬
‫במיוחד עם בנות,‬ ‫אבל זה לא תמיד היה נורא עד כדי כך.‬
‫התעוררת מוקדם.‬
‫גם אתה.‬
‫מטלות.‬
‫הוא היה הקוורטרבק הכי טוב במחוז.‬
‫הוא ריסק את הרגל בחורף שעבר,‬ ‫ולא יכול לשחק יותר.‬
‫קול חי בשביל פוטבול.‬
‫הוא שונה עכשיו.‬
‫אני אוהב להתחמם עם ריצה קלה, נשמע טוב?‬
‫- חיי עם משפחת וולטר -‬
‫בוקר טוב, בני.‬
‫אני יודע שעוד לא שבע!‬ ‫-מה את עושה?‬
‫מחכה לאמבטיה?‬
‫קול בפנים.‬ ‫-אני יודע. אני הבא בתור.‬
‫רואה?‬
‫יש לוח זמנים לאמבטיה?‬
‫כן, רק בבקרים.‬
‫זה נהיה עמוס‬ ‫כשכולם מנסים להתכונן לבית הספר.‬
‫אייזק יכול להיות שם שעות‬ ‫כדי לנסות להיראות יפה.‬
‫יש מצב שאוכל להידחף?‬ ‫-מישהו ראה את מעיל העור שלי?‬
‫הוא בארון שלך.‬
‫על קולב?‬
‫למה הוא שם?‬
‫לא! הג'נגה שלי!‬
‫כי הבגדים שלך היו מפוזרים…‬
‫זה בסדר, בני.‬
‫בפעם הבאה שתנקה, תעשה לי טובה,‬
‫ואל תיגע בדברים שלי.‬ ‫-די.‬
‫בפעם הבאה אזרוק…‬ ‫-ג'ורדן. בחייך.‬
‫בפעם הבאה אזרוק את הסקייטבורד שלך.‬ ‫-חבר'ה.‬
‫לי! חבר'ה!‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫בחייכם. גם אני צריכה את המקלחת.‬
‫סליחה.‬ ‫-תנסי את המקלחת למטה.‬
‫לא אמור להיות שם אף אחד.‬
‫תודה.‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫הכול בסדר שם, ג'קי?‬
‫אייזק, תוכל לקרוא לקת'רין?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫למה?‬
‫כי יש הימור שתעדיפי להבריז מבית הספר‬
‫מאשר ללכת עם שיער מחומצן.‬
‫אכלת אותה!‬
‫ג'ורדן! זה לא מצחיק!‬ ‫-עשו עלייך תעלול!‬
‫זוז!‬
‫- קפה לארק -‬
‫אתה מראה הרבה בתים היום?‬ ‫-כן, כמה.‬
‫בסדר. תסמס לי אחרי הראשון?‬
‫כן. יום טוב, מותק.‬ ‫-תודה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי, אימא.‬
‫הבאתי לך אחד כזה.‬
‫נהדר.‬
‫תודה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫זה קשור לחתונה.‬
‫ההורים של היילי לא ישלמו עליה.‬ ‫לדעתם אנחנו צעירים מדי.‬
‫הם רוצים שנחכה שלוש שנים.‬
‫באמת יהיה קשה כל כך לחכות?‬
‫אימא.‬
‫את חושבת…‬ ‫-מותק…‬
‫תאמין לי, הלוואי שיכולנו לעזור, אבל…‬
‫אני לא חושבת שיש לנו סכום כזה.‬
‫לפחות לא כרגע.‬
‫אבל תקשיב.‬
‫תן לי לבדוק את זה.‬
‫נחשוב על משהו.‬
‫תודה, אימא.‬
‫- ביתם של הביגהורנס -‬
‫- תיכון סילבר פולס -‬
‫- נכשל -‬
‫אתה בסדר, אחי?‬
‫אם זה עוזר במשהו, אני בקושי עברתי.‬
‫רק כי המאמן לא מפסיק‬ ‫לרדת לחיי בקשר לציונים שלי.‬
‫לפחות אתה כבר לא צריך להתמודד עם זה.‬
‫כן. נכון.‬
‫מצטער. לא התכוונתי… אתה יודע.‬
‫תשכח מזה.‬
‫יופי.‬
‫היי, ג'קי.‬
‫היי.‬
‫זה הלוקר שלך?‬
‫כן.‬
‫אני שם.‬
‫אז אם את…‬
‫מה אתה קורא?‬
‫"אחוות הטבעת".‬
‫את מכירה אותו?‬
‫בטח. כאילו, לא קראתי אותו,‬ ‫אבל ראיתי את הסרטים.‬
‫הספרים הרבה יותר טובים.‬
‫אולי אוכל לשאול אותו כשתסיים?‬ ‫-בטח.‬
‫נתראה אחר כך, ג'קי.‬
‫אבל אני גם יודעת שדילן מתכנן משהו.‬
‫אני לא יודעת אם זה יעניין גם אותך.‬
‫נראה לי שנוכל לעשות את שניהם…‬ ‫-יודעת מה?‬
‫אני תכף אצטרף אלייך.‬
‫בסדר? נדבר על זה אחר כך.‬
‫מה?‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫ארין.‬
‫בחייך. מה הבעיה שלך…‬
‫מי רושם כל כך הרבה הערות?‬
‫אני.‬
‫כן. חנונים כמוך.‬
‫אני לא חנונית.‬
‫בטח שכן.‬
‫אני לא.‬
‫תשכח מזה.‬
‫תירגעי, ג'קי. אני סתם צוחק.‬
‫זה לא מצחיק.‬ ‫-ג'קי!‬
‫שלום.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫יש לך שעה חופשית אחר הצהריים?‬ ‫-כן.‬
‫נהדר.‬
‫בדיוק גיליתי שיש מקום פנוי‬ ‫למתנדב במועצת התלמידים.‬
‫חדר 1620. בשעה שתיים.‬
‫את צריכה שנשיאת המועצה תאשר את זה.‬
‫זה בטח לא יהיה קשה.‬
‫תודה, מיס ג'ייקובס.‬
‫אמרתי שאראה מה אוכל לעשות, לא?‬
‫והמאמן קולינס אמר לי שתיבחני לנבחרת הריצה?‬
‫אמרתי לך שהכול יסתדר.‬
‫בסדר. תודיעי לי איך הלך.‬ ‫קול, אתה צריך להיפגש איתי.‬
‫לא, תודה. אני בסדר.‬ ‫-זו לא בקשה, קול.‬
‫תקבע פגישה. בקרוב.‬
‫מה זה היה?‬
‫מועצת התלמידים ונבחרת הריצה, מה?‬
‫אחותי, מתי את מתכוונת לישון?‬
‫כשאקבל אישור שהתקבלתי לפרינסטון.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מלווה אותך לכיתה.‬
‫בסדר.‬
‫היי.‬
‫נתראה אחרי הלימודים, ניו יורק?‬
‫גבירותיי.‬
‫אלוהים. אני לא מאמינה!‬
‫מה?‬ ‫-ג'קי.‬
‫האל של כל הבחורים מפלרטט איתך.‬ ‫-אני עדיין לא מבינה.‬
‫יש פה הרבה בחורים חתיכים.‬
‫למה הוא חושב שהוא יכול לקבל כל אחת?‬
‫ג'קי, אי אפשר להגדיר את זה, בסדר?‬
‫אבל אי אפשר להתעלם מזה.‬
‫כמו שאמרתי לך, זה "אפקט קול".‬
‫זה מגוחך.‬
‫אם הוא לא מיוחד,‬ ‫למה את לא מורידה ממנו את העיניים?‬
‫אני מורידה.‬
‫כן, זה אפקט קול, בסדר?‬
‫זה בסדר. אל תתביישי.‬ ‫כולנו היינו דלוקות על קול וולטר.‬
‫לא כולנו.‬
‫לא נדלקתי עליו.‬
‫אני מודה שהוא חמוד, אבל זה הכול.‬ ‫אני בקושי מכירה אותו.‬
‫תכחישי כמה שתרצי, אבל אני רואה אותך.‬
‫אנחנו צריכים שתכריזו על ההצבעה‬ ‫לקראת אירוע גיוס התרומות השנה.‬
‫למה?‬
‫כולנו יודעים שהמועצה תחליט,‬ ‫ולא משנה מה יוחלט בהצבעה.‬
‫זה לא נכון. אנחנו מתייחסים ברצינות‬ ‫לדעותיהם של חברינו התלמידים.‬
‫ואם היה להם אכפת,‬ ‫הם היו מתמודדים למועצה בעצמם.‬
‫נכון?‬ ‫-בהחלט.‬
‫בסדר. אבל אולי נוכל לעשות‬ ‫משהו מעניין יותר השנה.‬
‫כמו חולצות "ביגהורנס" חדשות…‬ ‫-היי, זו…‬
‫פגישת מועצת התלמידים?‬
‫מה את רוצה?‬
‫להצטרף למועצה.‬ ‫מיס ג'ייקובס אמרה שאוכל להתנדב.‬
‫אנחנו לא צריכים עוד מתנדבים.‬
‫כן, ארין, אנחנו צריכים.‬ ‫ג'ייני עזבה כי אמרת שהפוני שלה טיפשי.‬
‫אני לא יודעת מה הייתה הבעיה של ג'ייני,‬
‫אבל אנחנו יכולים למצוא מישהו אחר.‬
‫אנחנו לא צריכים…‬ ‫-אני שמה לב לפרטים קטנים.‬
‫אני מאורגנת מאוד‬
‫וממש טובה בניהול ובעבודת ניירת.‬
‫תחשבי כמה זמן פנוי יהיה לך‬
‫אם מישהו יעזור לך.‬
‫כמו עוזרת?‬
‫טוב…‬ ‫-מישהי שתעשה את העבודה השחורה?‬
‫כמו כל הדברים שג'ייני עשתה בשבילך. עם ה…‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫ברוכה הבאה למועצת התלמידים, ג'קי.‬
‫מה היא חובשת?‬
‫כובע בייסבול.‬
‫דיברתי עם אימא שלי.‬ ‫-כן?‬
‫היא ממש עסוקה במרפאה.‬
‫את יודעת איך היא.‬
‫היא עובדת בחינם בשביל חצי מהלקוחות‬ ‫אבל יש לה הוצאות.‬
‫כן.‬
‫אבא שלי לא אמר כלום,‬ ‫אבל אני לא חושב שהמצב בחווה ממש טוב.‬
‫באמת?‬
‫זה בסדר. אני חושב.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אבל אני חושב שהמצב קצת לחוץ כרגע.‬
‫כן.‬
‫נמצא פתרון.‬
‫בסדר? אני אמצא עבודה בבר,‬ ‫או אולי אדבר עם קול.‬
‫הוא שמע על משהו במוסך.‬ ‫-מותק. נוכל…‬
‫לחכות קצת.‬
‫לא.‬
‫אני אסדר את זה.‬
‫בסדר?‬
‫עוזרת?‬ ‫-סליחה. התרשמתי שאת ממש רוצה להתקבל.‬
‫כן, זה בסדר. אני יכולה להתמודד עם ארין.‬
‫בתקופה הזו בשנה הבאה אהיה נשיאת המועצה.‬
‫הכול כדי לצאת מכאן ולהתקבל לפרינסטון.‬
‫כל מה שצריך.‬ ‫-אני מבין.‬
‫את לא היחידה שרוצה לעוף מפה.‬
‫אני רוצה ללמוד מדעי המדינה בג'ורג'טאון.‬
‫בסדר.‬
‫ואו.‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה להיות עיתונאי פוליטי.‬
‫לעבוד בוושינגטון, ולוודא שאלה שנמצאים‬ ‫בעמדות הכוח ייקחו אחריות על מעשיהם.‬
‫לא היה לי מושג.‬ ‫-כן.‬
‫לאנשים מהרקע שלי אין השפעה פוליטית רבה.‬
‫אני רוצה לשנות את זה.‬ ‫-זה נהדר, סקיילר.‬
‫ממש קשה להתקבל. אז…‬
‫גם לפרינסטון.‬
‫אולי ננסה ביחד.‬
‫תעזרי לי לשמור על מוטיבציה?‬
‫בטח. אני אשמח.‬
‫ג'קי, אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫מה הקטע עם הכובע הזה?‬
‫סיפור ארוך.‬
‫- המוסך של טוני -‬
‫היא תהיה מוכנה מחר אחר הצהריים.‬ ‫בסדר? תודה שבאת.‬
‫טוני, יש לך שנייה?‬
‫המכונית של אימא שלך תהיה מוכנה מחר.‬
‫תודה, אבל אני רוצה לדבר איתך על משהו אחר.‬
‫בסדר. מה העניין?‬
‫טוב, תהיתי אם אולי‬
‫יש לך פה עבודה במשרה מלאה.‬
‫לקיץ?‬
‫לא, חשבתי על משהו קבוע יותר.‬
‫אבל נשארו לך עוד שנתיים ללמוד.‬ ‫ומה עם הקולג'?‬
‫לא נראה לי שאלך לקולג'.‬ ‫-מה?‬
‫למה?‬
‫אני לא בטוח שקולג' זה בשבילי.‬
‫טוב, בוא הנה. בוא החוצה.‬
‫טוב. מה קורה, קול?‬
‫רק בגלל שנתקלת במכשול קטן…‬ ‫-מכשול?‬
‫טוני, אני לא יכול לשחק פוטבול יותר, בסדר?‬
‫אני לא אקבל מלגה.‬
‫עדיין תוכל ללמוד בקולג'. אתה חכם.‬
‫כן, טוב, בקשר לזה,‬ ‫נתתי לציונים שלי להתדרדר קצת.‬
‫נו, באמת, קול.‬ ‫-הציונים שלי מעולם לא היו טובים.‬
‫אזדקק למלגה מלאה בכל מקרה.‬ ‫הוריי לא יוכלו לשלם שכר לימוד.‬
‫אתה לא יודע את זה.‬ ‫-עם עשרה ילדים?‬
‫ויל יכול היה להתקבל לכל מקום,‬ ‫אבל מה הוא עשה?‬
‫למד בקולג' קהילתי מקומי.‬
‫זה לא יקרה בלי פוטבול, טוני.‬ ‫וכבר אין לי פוטבול.‬
‫אז אתה רוצה לעבוד כאן?‬ ‫-מה רע בזה?‬
‫אני טוב בזה, אתה בוס נהדר,‬ ‫והאפשרות השנייה שלי היא לעבוד עם אבא.‬
‫וזה יהיה נורא כל כך?‬ ‫-לא, זה…‬
‫אני פשוט רוצה משהו משלי.‬
‫ואם לא אוכל לצאת מהעיירה הזאת, אולי אוכל…‬
‫אוכל לפחות לצאת מהבית.‬
‫אתה עובד נהדר, קול.‬
‫תמיד תהיה לך עבודה כאן.‬
‫תודה, טוני.‬
‫אבל בבקשה,‬
‫תחשוב על מה שאתה עושה.‬
‫אולי כדאי לך לנסות ללמוד בג'וניור קולג'.‬
‫בסדר?‬
‫תחשוב על זה.‬
‫היי, מה תרצי?‬
‫היי, יש לכם עוגות טבעוניות?‬
‫לא היום, אבל יש לי עוגת פולנטה ללא גלוטן‬
‫ופנקייק טבעוני.‬
‫טוב, נהדר. אקח את הפנקייק.‬ ‫-בסדר.‬
‫ומאצ'ה צ'אי לאטה, בבקשה.‬
‫אין בעיה.‬
‫אלוהים. את ג'קי?‬
‫כן.‬
‫אני היילי.‬
‫הארוסה של ויל. הוא סיפר לי הכול עלייך.‬
‫ממש נעים להכיר אותך.‬
‫היי.‬
‫זה כל כך ברור?‬
‫שאת מניו יורק? אני חוששת שכן.‬
‫מה דעתך על החיים בעיירה?‬
‫הם… בסדר.‬
‫אני מבינה למה את מתכוונת.‬
‫זה שינוי גדול, אבל את תתרגלי לזה.‬
‫ולפחות עכשיו את יודעת איפה להשיג מאצ'ה.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫את יכולה להגיד לי איפה המרפאה הווטרינרית?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-היי, ג'מאל?‬
‫אתה יכול… היי. מה את עושה פה?‬
‫רק באתי לראות מה שלום בו.‬
‫נפלא. האמת, לקחו אותו הביתה הבוקר.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, תודה.‬
‫זה הכובע של ג'ורג'?‬
‫כן, נראה לי.‬
‫לקחתי אותו מהמתלה במסדרון.‬
‫אלוהים, מה עשית…‬
‫זה מגניב.‬
‫זה לא היה מכוון.‬
‫מישהו שם חמצן לשיער בשמפו.‬
‫ג'קי.‬
‫מותק, את חייבת לספר לי מה קרה.‬
‫יש לך מושג מי זה היה?‬
‫אייזק אמר שהיה הימור.‬
‫אלוהים.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫היי.‬
‫ואו.‬
‫טוני אמר שהמכונית שלך תהיה מוכנה רק מחר.‬
‫אם את רוצה טרמפ, הטנדר אצלי.‬
‫תודה. יש לי עוד כמה לקוחות שממתינים.‬
‫אבדוק אם אבא שלך יאסוף אותי,‬ ‫אבל נראה לי שג'קי צריכה טרמפ.‬
‫אם זה בסדר מבחינתך.‬
‫כן.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-מגניב.‬
‫ו… ג'קי?‬
‫נפתור את הדבר השני אחר כך, בסדר.‬
‫בסדר. תודה, קת'רין.‬
‫מה הדבר?‬
‫מה?‬
‫הדבר שצריך לפתור?‬
‫זה כנראה קשור למה שקרה קודם.‬
‫מי החמצן בבקבוק השמפו.‬
‫בחייך. הרגע ראית את השיער שלי.‬
‫בסדר, כן. שמעתי על זה.‬
‫אייזק חשב שלא תצאי מהמקלחת,‬ ‫ובטח שלא תלכי לבית הספר.‬
‫אבל הכובע ממש הציל אותך.‬
‫רגע, מה בדיוק אמרת לאימא שלי?‬
‫אמרתי לה את האמת.‬
‫כלומר?‬
‫שמישהו שם מי חמצן בשמפו.‬
‫את צוחקת, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-אז הלשנת?‬
‫הלשנתי?‬
‫אוי, לא.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אנחנו לא יכולים לחזור הביתה. עוד לא.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫יש לנו הסכם שאנחנו לא מלשינים אחד על השני.‬
‫אילו הלשנו בכל פעם שמישהו עשה משהו,‬
‫כנראה היינו מרותקים לנצח.‬
‫אז כשהם יגלו שהלשנת, טוב…‬
‫כדאי לך לתת להם להירגע.‬
‫את באה?‬
‫קול!‬
‫בחייך.‬
‫חכה!‬
‫בשבילך.‬ ‫-תודה…‬
‫היי!‬ ‫-זה לא נורא כל כך.‬
‫תחזיר לי!‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫בחייך, ניו יורק. תיהני קצת מהחיים.‬
‫קול, בחייך.‬
‫קול.‬
‫תפסתי!‬
‫היי.‬
‫קדימה!‬
‫זה מקום יפהפה.‬
‫אבל?‬
‫פשוט…‬
‫הכול כאן שונה כל כך.‬
‫אתה מבין?‬
‫אני מתגעגעת לניו יורק.‬
‫מאוד.‬
‫מעולם לא הייתי בניו יורק.‬
‫בעצם, מעולם לא הייתי בשום מקום.‬
‫אבל אני מניח שאני יכול לדמיין.‬
‫מעולם לא היית בשום מקום?‬
‫לא ממש.‬
‫נסעתי לפלורידה פעם אחת כשהייתי צעיר יותר.‬
‫וביליתי כמה שבועות‬ ‫בצפון המדינה בקיץ שעבר, אבל…‬
‫חוץ מזה, לא.‬
‫זה מה שאני באמת רוצה לעשות.‬
‫לטייל.‬
‫איפה?‬
‫בכנות?‬
‫בכל מקום שהוא לא כאן.‬
‫אני אוהב את המקום הזה,‬ ‫אל תביני לא נכון, אבל…‬
‫אני רוצה להתקדם.‬
‫את יודעת, לעשות משהו חדש.‬
‫תכננתי ללמוד בקולג' באלבמה.‬
‫אבל…‬
‫עכשיו זה… טוב…‬
‫עכשיו?‬
‫כדאי שנזוז.‬
‫אימא תכעס אם נפספס את ארוחת הערב.‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫נשאר משהו?‬
‫כי אני גווע ברעב.‬
‫אתה אמור להתקשר אם אתה מאחר, לא?‬
‫זו הסיבה שיש לך טלפון.‬
‫איפה הייתם?‬ ‫-כן.‬
‫הלכנו למאגר המים.‬
‫איבדנו תחושת זמן.‬ ‫-תקשיבו, אני…‬
‫ג'קי, תסלחי לי.‬
‫קול, אתה יודע משהו‬ ‫על הימור עם אייזק הבוקר?‬
‫לא, זה לא נשמע מוכר.‬
‫לא הבנתי.‬ ‫-ברצינות, קול?‬
‫זאת הייתה בדיחה, בסדר?‬
‫תשאלו את ג'ורדן מה הוא צילם.‬
‫ברצינות?‬ ‫-מה הקטע?‬
‫היית חייב לערב אותי.‬
‫אין לי מילים.‬ ‫-אני צריכה לסדר את השיער.‬
‫אפשר לפחות לעזור?‬
‫לא, תודה.‬
‫ג'ורדן.‬
‫תביא את המצלמה.‬
‫אימא!‬
‫היי.‬
‫לא מצליחה לישון?‬
‫היה לי סיוט.‬
‫ואתה?‬ ‫-אני פשוט אוהב את השקט והשלווה.‬
‫אלה לבית הספר?‬
‫לא.‬
‫בסדר.‬
‫הלכת הרבה לתיאטרון בניו יורק?‬
‫כן, כל הזמן.‬
‫אתה אוהב תיאטרון?‬ ‫-כן.‬
‫אבל לא יוצא לי ללכת הרבה.‬
‫אם יש כאן הצגה היא בתיכון,‬
‫ואני בדרך כלל משתתף בה.‬
‫היית ממש אוהב‬ ‫את פסטיבל הקיץ "שייקספיר בפארק".‬
‫הוא תמיד מדהים.‬
‫אשמח לראות את זה.‬
‫אולי יום אחד תראה.‬
‫כן, אולי.‬
‫טוב לילה טוב.‬
‫היי. את יוצאת לריצה?‬ ‫-כן.‬
‫כל כך יפה בחוץ.‬ ‫-כן, קשה לנצח את זה.‬
‫תקשיבי, קת'רין ואני דיברנו עם כולם,‬
‫ומה שקרה אתמול לא יקרה שוב.‬
‫בסדר? אני מבטיח.‬
‫תודה, ג'ורג'.‬
‫אין בעיה.‬
‫ואם תרצי לחשוב ביחד‬ ‫איך להתנקם בהם, תודיעי לי.‬
‫נתראה עוד מעט.‬
‫בוקר טוב.‬
‫בחייכם, חבר'ה.‬
‫רגע, כולם כועסים עליי?‬
‫את לחצת על כפתור ההלשנות הגרעיני.‬
‫הם כועסים גם על אלכס. הם יתגברו על זה.‬
‫היי, ג'קי.‬
‫מה שלומך הבוקר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫השיער שלך מדהים.‬
‫תודה.‬
‫ותקשיבי,‬
‫אני מבטיחה שלא יהיו עוד תעלולים.‬
‫סוף פסוק.‬
‫נכון, חבר'ה?‬
‫כן.‬
‫ראית את הסרטון?‬
‫כן.‬
‫ואייזק ישלם על צבע השיער שלך‬ ‫מדמי הכיס שלו.‬
‫והוא וקול חייבים לך התנצלות.‬
‫אייזק.‬
‫אני מצטער, ג'קי.‬
‫זה בסדר.‬
‫וחשבתי שעכשיו שיש שתי בנות בבית,‬ ‫השירותים למטה‬
‫מיועדים רק לג'קי ופרקר.‬
‫הם של בני.‬ ‫-ולבני.‬
‫ג'קי, פרקר ובני.‬
‫היא רק הגיעה וכבר מקבלת חדר ושירותים משלה?‬
‫סליחה?‬
‫באמת, קת'רין. תשכחי מזה.‬
‫ג'קי.‬
‫ידעתי שתצדדי בה.‬
‫לי!‬
‫אלכס!‬
‫מה קרה פה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫את בסדר?‬
‫לי צודק.‬
‫זה לא הבית שלי ואתם לא המשפחה שלי.‬
‫היי.‬
‫אל תדאגי לגבי לי. יש לו בעיות.‬
‫תתעלמי ממנו.‬
‫בואי, אראה לך משהו.‬
‫תעלי.‬
‫ואו.‬
‫תרגישי בבית.‬
‫מה זה?‬
‫הלופט.‬
‫אני בא לכאן לפעמים כשנהיה בפנים בלתי נסבל.‬
‫אלכס?‬
‫כן?‬
‫תודה שתמכת בי אתמול.‬
‫שוב.‬
‫בשמחה.‬
‫תעלולים מטופשים עולים לי על העצבים.‬
‫כולם מתעלמים גם ממך עכשיו?‬ ‫-למי אכפת?‬
‫הנה.‬
‫זה לא חלק מהטרילוגיה,‬ ‫אבל כדאי שתקראי את זה קודם.‬
‫מה זה?‬
‫אנחנו כבר לא עושים את זה הרבה,‬ ‫אבל תיעדנו גבהים בימי ההולדת שלנו.‬
‫בואי נוסיף אותך.‬
‫לא.‬
‫זה לא הולם.‬ ‫-ג'קי.‬
‫צריך להוסיף אותך לפה.‬
‫בסדר.‬
‫תבחרי צבע.‬
‫לא, אל תסתכלי.‬
‫כחול.‬
‫בסדר.‬
‫זוזי…‬
‫יופי. בסדר.‬
‫את בגובה שאני הייתי בשנה שעברה.‬
‫סליחה.‬
‫זהו זה.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו שאת חברה בלופט באופן רשמי,‬
‫אני אראה לך למה הוא מדהים כל כך.‬
‫מה?‬ ‫-תראי לי את הספר. תודה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מושלם. מה אני עושה?‬
‫אחותי.‬ ‫-היי! אלכס! בחייך. זה לא מצחיק.‬
‫אני רק עושה את זה.‬
‫לא! אלכס!‬
‫טוב, תורך.‬
‫השתגעת?‬
‫כן. פשוט…‬
‫תקפצי לכיוון הזה, ולא לכיוון ההוא.‬
‫ממש לא.‬
‫לא!‬ ‫-ממש כן!‬
‫אל תפחדי.‬
‫לא.‬ ‫-בחייך. זה בטוח.‬
‫את מסוגלת, ג'קי.‬
‫בסדר.‬
‫כן!‬
‫זוזי קצת לכיוון האמצע.‬
‫כל הכבוד. ואל תסתכלי למטה.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר. רק עוד קצת.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫תעצרי שם.‬
‫טוב. אל תסתכלי למטה.‬ ‫-בסדר.‬
‫עכשיו תנשמי עמוק ואני אגיד,‬ ‫"אחת, שתיים, שלוש, צאי".‬
‫כשאגיד, "צאי",‬
‫תקפצי ותנחתי על הגב. בסדר?‬ ‫-הבנתי.‬
‫טוב, מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫אחת.‬
‫שתיים.‬
‫שלוש, צאי!‬
‫זה היה מדהים.‬
‫אמרתי לך.‬
‫רוצה לנסות שוב?‬
‫כן.‬
‫חכי רגע.‬ ‫-מה?‬
‫הוצאתי.‬
‫היי.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫אני מראה לג'קי את הלופט.‬
‫קפצתי.‬ ‫-יפה.‬
‫אני יוצא לרכיבה.‬
‫את רוצה לבוא?‬ ‫-לא.‬
‫אתה חייב לי התנצלות.‬
‫כן.‬
‫אני מצטער.‬
‫בחייך. את זוכרת שאמרתי לך ליהנות מהחיים?‬
‫כן. אתה זוכר מה עשית לשיער שלי?‬
‫אתם העירוניים משנים את השיער כל הזמן, לא?‬ ‫-לא אני.‬
‫אני אוהבת את השיער שלי כפי שהוא.‬
‫ג'קי.‬
‫נתראה אחר כך, בסדר?‬
‫מה זה היה?‬
‫סתם ספר.‬
‫את באה?‬
‫אולי בפעם אחרת.‬
‫אלכס, חכה!‬
‫קול. הנה.‬
‫תשמור את זה.‬
‫מה?‬
‫שוב?‬
‫מה?‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬