Нічого собі.
Ще раз, що це?
На цьому возі Ебіґейл Волтер продавала яблучний сік старателям
у Золоту лихоманку.
А її онук, Бернард Волтер, використовував віз для бутлегерства.
За чутками.
Хоча визнаю, що його називали Хмільним Берні.
Зараз вивозимо його в особливих випадках.
До яких належить американський футбол?
Це не звичайна гра.
Матч випускників. «Товстороги» проти «Яструбів».
Суперники на полі понад 100 років. На сході немає матчів випускників?
Моя школа не мала футбольної команди.
І хлопців не було.
Гарна містечкова розвага.
Працювати на возі на матчі випускників — це як посвята для кожного Волтера.
І це благодійність. Щороку робимо.
Досі не розумію, навіщо для продажу яблучного соку нам із Джекі треба нянька.
Ти ще мені подякуєш, коли він потече,
покотиться вниз вулицею абощо.
Гаразд, Буч Кессіді, допоможи мені.
Ідеально. Коли на тебе біжить захисник,
ти маєш зосередитися, щоб мати простір навколо.
Добре? Спокійно. М’яч!
У номера 19 був чудовий день,
поки з лави не встав новачок Айзек Ґарсія.
Пі, треба відкритися.
Обдури його!
Це було перехоплення!
-Айзеку, їй дев’ять. -Граймо.
Бачу, у вас весело, але час бігти в душ.
Не таке обличчя для гри ми готували.
Уперше буду в нападі. А як налажаю і програємо?
Слухай, тато каже: «Щоб перемогти, треба навчитися програвати».
У цьому й суть дитячого футболу.
Учитися програвати, знову ставати на ноги й перемагати.
Ніхто не починає із Суперкубка.
Але якщо ти хвилюватимешся,
а я знаю, що ти не будеш,
глянь на трибуну, де я з попкорном вболіватиму за тебе.
Перший ряд у центрі.
Даю слово.
Коуле, лови.
Найгірше нашестя шкідників, мабуть, ще з 98-го?
Якби батько пристосувався до клімату,
може, ми б не планували випалити 20% урожаю.
Хочеш спробувати пестицид?
Скільки?
Ні, доведеться це обміркувати, бо треба щось робити.
Мушу бігти.
Що означає «випалити»?
Підпалити, щоб убити шкідників.
Це крайній захід.
Сподіваюся, цей новий пестицид вб’є міль, поки вона не дісталася коріння.
Слухай, Лі,
візьми ящик із яблуками й віднести його Віллу.
-Доброго ранку, Джекі. -Привіт.
Це мені?
-Дякую. -Авжеж.
І де пожежа?
Кіт Еда Омака ткнув носа в курник
і отримав розлюченими дзьобами…
Де мої ключі?
Щойно бачив… Ось, знайшов.
Дякую.
-Ходімо! Народ, час їхати! -Ходімо, друже.
Давай, ходімо.
«ТОВСТОРОГИ» ВИГРАЛИ ЧЕМПІОНАТ ШТАТУ
МОЄ ЖИТТЯ З ВОЛТЕРАМИ
За рахунок закладу.
Дуже дякую.
Смачного.
-Дякую. -Дякую.
Злегка підсмажені круасани із собою. Дякую.
Кайлі, не забувай казати, що завтра працюємо довше.
Мато любить матч випускників. Ніколи не працювали так пізно.
-Зрозуміло. -Дякую.
-Привіт. -Привіт. Ні хвилини спокою.
-На чому зупинилися? -Екоагрономія.
Так. Мій куратор пустив у дію зв’язки
й записав мене на лекцію з екологічної боротьби зі шкідниками.
-Що? -Так, дивовижно.
-Беруть 15 студентів на семестр. -Ідеально.
-Знаю. -І?
Сама моя програма вже дорога.
Я не можу брати ще кредити.
А що думає Вілл?
Я йому ще не казала.
Розмови про гроші повертають нас до весілля.
Так.
А це інша справа.
Треба відповісти.
Та нічого. Пообідаємо завтра?
Неодмінно. Річарде!
З Джекі все добре.
Привіт, Джекі.
Олівіє, привіт.
Такий крутий прикид, Джей.
-Дякую. -Та ні.
Це я дякую, що не видала нас із Коулом Ерін.
Я знаю, вони офіційно не пара, але все ж…
Що та з ким робить Коул Волтер
мене не обходить.
Знала, що зрозумієш.
Зараз як ніколи жінки мають підтримувати одна одну.
Ось чому кажу тобі про термінове засідання щодо збору коштів,
яке починається просто зараз.
Народ, давайте без критики.
Нема безглуздих ідей.
Треба придумати щось для збору коштів
на ремонт глядацької зали й організувати це за добу,
бо футболки, які планували продавати, не приїхали.
-Скільки треба зібрати? -Три тисячі п’ятсот.
Чому б не зробити тихий аукціон?
Можна попросити пожертви в місцевого бізнесу.
У Нью-Йорку завжди роблять ставки, значно вищі за вартість.
Якщо не помітила, Джекі Елітнапанчоха,
ти не в Нью-Йорку.
У нас нема ні часу, ні людей, щоб зробити таке до завтра.
Але тихий аукціон справді міг би залучити громаду й зацікавити.
Можу попросити тата долучити його компанії до участі.
Добре. Підніміть руки, хто за аукціон?
Гаразд.
КОУЛЕ, МИ ДОСІ ♥ ТЕБЕ!
-Присягаюся, я сказав Рубі не вішати це. -Чуваче, забий.
Усьому стартовому складу прикрасили шафки до матчу випускників,
а ти тепер у ньому.
Що тато каже? Ти ж у першому складі.
Каже, що нам знадобиться диво, щоб перемогти Локвуд без Коула Волтера.
Та годі.
А як Аллен підібрав не ту заміну?
Він знає, що як замінить мене на невдаху, його звільнять.
Сандберґ влаштовує вечірку після офіційної вечірки.
-Боже. -«Або пан, або пропав», бухло.
Мінібар його батьків.
-Приходь зависнути. -Добре.
Може, ти вже і не в команді,
але ти досі в зграї.
Зазвичай не б’ю на сполох на початку семестру,
але Коул навіть не намагається.
Не старається.
-Знайду його. Дякую, Бет. -Авжеж.
-Привіт. -Привіт.
Є якийсь секрет, як користуватися цим монстром?
Іноді треба трохи…
Отак! Магія.
Нікгіл Чаудрі, англійська. Заміняю пані Еллісон.
Тара Джейкобс, консультантка.
Якщо раптом знадобиться провідниця,
я до ваших послуг.
Пам’ятатиму про це.
-Чудово. -Так.
Дякую.
Гарного дня.
«Провідниця»?
Тоні запропонував п’ять послуг заміни мастила,
а Кайлі написала, що «Монті» подарують місяць безкоштовної піци.
Я і не очікувала такої підтримки.
Тут усі більш дружні, ніж удома.
Коли в нас буде перерва? Розважмося?
Якщо нам забракне хоч долара,
Ерін картатиме мене до закінчення школи.
Тому краще розважитися зараз.
Дякую за довіру.
Я працюватиму на церковному барбекю завтра,
щоб бути з вами сьогодні, тому порадуйте мене.
Будь ласка.
Що ж, Скайлере, поцілую, одружуся чи вб’ю.
Бувайте. Гарного дня.
-Привіт, Коуле. -Пані Джейкобс. Вітаю.
-Хотіла поговорити. -Вибачте, я на роботу.
Лише хвилинку.
Треба поговорити про твої оцінки.
І двох місяців не минуло, а ти завалив усе, крім праці.
Важко все встигнути.
Гарна спроба, Коуле. Знаю тебе з першого курсу,
і ти все встигав, коли грав у футбол.
Як твоя нога?
Нікудишня.
Твоє майбутнє змінилося порівняно з роком тому,
але воно в тебе досі є.
Є інші коледжі, інші стипендії.
Тож, якщо або коли ти будеш готовий поговорити про своє майбутнє,
приходь до мене.
Звісно. Так і зроблю.
Дякую.
Гаразд. Джекі, твоя черга.
Поцілую, одружуся чи вб’ю. Коул, Алекс, Айзек.
Ґрейс!
Чому ти така?
Батьки не дають зустрічатися, а ви — навіть помріяти.
Пограємо після того, як проведеш день з Алексом.
Ми з Алексом просто друзі.
А що таке кохання, якщо не пристрасна дружба?
-Я знайшов твій тримач для цицьок! -Бенні! Віддай!
Бенні! Іди сюди!
-Привіт. -Привіт.
Як усе пройшло?
Прийшла одна людина.
Шкода.
Я не створений для ринку нерухомості.
Варто пошукати щось інше. Навіть не на повний день.
Гадаю, треба робити те, що тобі подобається.
Хотів би я знати, що це.
Привіт.
Привіт, Скайлере.
Можу кинути її в прання і позичити тобі свою.
Було б чудово. Дякую.
Граєш?
Так, бренькаю.
Не вірю.
Покажи.
Гаразд.
Це нова.
-Та й таке. -Гарна.
Звісно, я ще працюю над нею.
Нічого такого. Але…
Леонард Коен п’ять років писав «Hallelujah».
Ти все правильно робиш.
Дякую.
Дякую за футболку, Нейте.
Пусте.
Хотів сказати, що ти виросла дуже гарненькою.
Дякую.
Не пам’ятаєш мене?
Подивимося кіно завтра?
Або поїдемо на кемпінг до Черрі-Крік?
Хороша ідея,
але я вже зголосився продавати випічку в драмгуртку, тож…
Іншим разом?
Відколи цікавить матч випускників?
Дуже хочу, щоб відремонтували глядацьку залу.
Якщо хтось почне питати, де ти,
я щось вигадаю.
Не будеш переконувати мене піти?
Ні.
Тоні. Добре, що я вас застав.
Хто це тут? Вілл Волтер.
-Щось не так із колесами? -З машиною все добре.
Є хвилинка?
Так, але швидко. Дружина чекає на святі,
а вона не з терплячих.
Часом не треба працівники?
Я не знаюся на машинах, як Коул, але швидко вчуся.
-Хіба не продаєш будинки? -Ніхто не купує.
Я б купив, якби були гроші. Ви гарні хлопці, Волтери.
Але я не наберуся вам роботи.
Що? Перепрошую…
Ви про що?
Про Коула. Теж питав про постійну роботу.
Сказав йому пробувати йти в коледж.
Зі стипендією чи без.
Слухай, зайди до мене за кілька місяців.
Бувай, Вілле.
-Татку! -Привіт, малий.
Мама покаже мені, звідки беруться діти!
Що? Ні! Звідки беруться поросята, Бенні.
У свині пані Чон перейми,
тому ми можемо не встигнути на свято.
Ти ж знаєш, ми, жінки, не можемо це прискорити.
-Не думаєш, що він замалий для цього? -Що?
Не замалий. Це ж диво народження порося.
Це ви так вважаєте. А я досі не можу дивитися на шинку на Різдво.
Айзеку, щойно захочеш стати веганом,
познайомлю тебе зі своїми бургерами з кіноа.
-Ні, дякую. -Так і думала.
Привіт. Вітаю.
-Привіт. -Привіт.
-Коул тут? -Думаю, він ще в ліжку.
-Дякую. -Тобі знадобиться кран.
Ясно.
Коуле, ти прокинувся?
Ні.
Доброго ранку.
Іди геть.
Прокидайся. Ну ж бо!
Що мені зробити, щоб ти відчепився?
-Підстрахувати з возом? -Хороший жарт.
Зроби мені послугу. Я маю їхати в Локвуд на показ.
І мусиш їхати саме сьогодні.
Так і є.
Ну ж бо. Алекс гадки не має, як полагодити вал, а його точно заклинить.
Ця штука з XVIII століття.
Алекс — великий хлопчик. Він упорається.
Коуле, я не прошу тебе йти на гру.
Весь цей чортів день присвячений футболу.
Гаразд. Отже,
якщо «Бронкос» колись потраплять в Суперкубок, ти не дивитимешся?
Якщо таке буде, тоді й подумаю.
Я бачився з Тоні.
Коуле, ти не збираєшся в коледж? Що відбувається?
Не кажи нічого мамі й тату, добре?
Допоможу з дурнуватим возом.
ЯБЛУЧНИЙ СІК ВОЛТЕРІВ
Перепрошую за затримку.
Схоже, у нас технічні проблеми.
Підійдіть пізніше.
Вілл відповів?
Я йому написав, але…
Він не відповів.
Вітаю всіх
на матчі випускників школи Сілвер-Фоллза й благодійному заїзді!
Хочеш глянути на цей хаос?
Не можна лишати віз без нагляду.
Цей віз і не таке пережив.
Як бачиш, є багато способів підтримати школу.
Що думаєш про матч випускників?
Я зовсім нічого не знаю про американський футбол.
Ми з татом були фанатами баскетболу.
Але ігнорувати запал у повітрі неможливо.
Що буде, якщо «Товстороги» програють?
Буде тижневий траур, а потім усе почнеться з початку.
Думаю, ти ніколи не хотіла стати чирлідеркою?
Ага, я так і думав.
Ура!
Як справи, «Товстороги»?
Цього свята не було б без Асоціації випускників Сілвер-Фоллза,
тому вітайте президента асоціації, квотербека «Товсторогів», випускника 1992
Мато Саммергілла!
Дякую.
Круто! Дякую за такий теплий прийом.
Користуючись нагодою, хочу висловити глибоку вдячність
усім, хто прийшов підтримати шкільну футбольну команду. Ура!
І дружнє нагадування, що цьогорічна мета —
ремонт шкільної театральної зали, якого вона так потребує.
Покажіть нам свою щедрість!
Вперед, «Товстороги»!
Не кажіть, що почули це від мене, але наш яблучний сік смакує з ромом.
Дуже дякую.
Ти ж не хотів приходити.
-Серце так підказало. -Наче воно в тебе є.
З радістю піду.
Але нам не завадить ще одна пара рук.
І він полагодив віз.
Правда ж, Алексе?
Так.
Що було не так?
Давай покажу.
Іноді, коли сік…
А тепер оплески
новому квотербеку стартового складу, номеру 44 Ділану Ньюсому!
І я знаю, що завдяки його таланту від бога й самовідданості
у Локвуда немає шансів.
«Товстороги», вперед!
Вперед, «Товстороги»!
Попіл до попелу, прах до праху,
маєш бути «Товсторогом», щоб, як ми, грати.
Попіл до попелу, прах до праху,
маєш бути «Товсторогом», щоб, як ми, грати.
Давайте! Попіл до попелу, прах до праху, будеш «Товсторогом», щоб, як ми, грати.
-Тримай. -Дякую.
«Якщо раптом знадобиться провідниця…»
Що це таке?
Після такого я б із собою не зустрічалася…
Припини. Це твій типаж.
І самотній. Чому не свайпнула вправо?
Бо якщо я свайпну вправо, а він — ні,
щодня зустрічатиму його в учительській
з думкою, що його не зацікавив мій профіль.
Зроби це. Хочеш, я сама зроблю?
Ні!
-Зустрічатися з колегою непрофесійно? -Зустрічатися?
-Секунду тому ти була провідницею. -Що ти взагалі знаєш?
Ти в стосунках уже мільйон років.
Так.
Досі не розповіла Віллу про лекції?
Він надумав знайти погодинну роботу, щоб заробити на весілля.
А в мене гроші висять просто в шафі.
Я про весільну сукню.
Отак.
То віддай її.
Ви хотіли відкласти.
Хто хоче пити?
Як каже бабуся:
«Пийте яблучний сік, щоб волосся не сивіло».
Бабуся ніколи такого не казала.
Яка різниця?
Для мене є різниця, але ж тобі начхати на чесність.
Будь ласка, братику. Покажи нам як треба.
Перепрошую! Панно!
Чи не цікавить вас прохолодний,
на 100% корисний натуральний сік, який наша сім’я зберігає поколіннями?
Не сам сік, звісно, а рецепт.
Яблучний сік точно
свіжий.
Ні. Дякую.
Гладко пройшло.
Дивися і вчися.
Вибачте, пані.
Мій братик забув сказати,
що цей віз рятував солдатів Союзу від спраги під час Громадянської війни.
Отже, ви вип’єте не просто яблучний сік.
Ви вип’єте історію.
Добре, давайте два.
Дякую.
Два яблучних соки для гарненької пані.
Як справи?
Комусь треба курс про те, які штати брали участь у війні.
Отакої. Усе прекрасно, так?
Неперевершено.
Дихай глибше.
Мені один сік, будь ласка.
-Дякую за покупку із жалості. -Звертайся.
Перевірю стіл з лотами.
Святкуйте відповідально, пане Леланде.
Святкування не буде.
Втратили найкращого квотербека в історії команди.
Дуже шкода. Сілвер-Фоллз мріяв, щоб ти став професіоналом.
Дякую. Для мене важливі ваші слова.
У мене перерва.
СПИСОК СТАВОК ТИХОГО АУКЦІОНУ
З такою швидкістю ми не зберемо кошти до початку гри.
Я б не хотіла бути винною в тому, що наші молоді артисти
не можуть грати в сучасному театрі.
Усе добре, Нью-Йорк?
Чудово.
Якщо не буде ставок, Ерін зробить усе можливе,
щоб це була моя перша
й остання робота в комітеті.
Ерін не має такої влади.
А навіть якби мала, то в нашій школі сотня комітетів.
Принстону важливі послідовність і доведення справи до кінця.
Можна поцупити на секунду? Дякую.
Пане Саммергілле!
Ловіть!
Та годі! Ви можете краще!
«Товстороги», оплески ще раз
чоловіку-легенді, пану Мато «Вітерцю» Саммергіллу!
-Давай, тату! -Він досі у формі.
Я привернув вашу увагу,
бо отам, на столі аукціону, безлюдно.
Давайте трохи активізуємося.
Місто не встигало виписувати чеки, коли поле отримало новий дерен.
Прошу вас пожертвувати кошти
на проєкт відбудови глядацької зали,
як ви давали на спорт. Гаразд?
-Дякую. -Так. Дякую.
Я вас бачу, пане Бітті.
Купон автомайстерні Тоні не завадить,
коли зламається ваш кадилак.
Ви в курсі, про що я.
Пані Дворкін, не ховайтеся.
Бачив, як ви дивилися на півторагодинний масаж.
Скайлере, що відбувається?
Гадаю, це такий романтичний жест.
А ще в нас є лот-сюрприз.
Я.
Треба, щоб хтось помив машину чи підстриг газон?
Навчив дитину добре закручувати м’яч?
Сьогодні вам пощастило, бо за достойну ціну
я стану вашим до вечора.
Чорт, нарешті звільнилася. Розказуйте, що пропустила.
Коул став лотом благодійного аукціону.
Десять доларів! Я почув!
Чи буде 20$?
Ти куди? Ти ж щойно прийшла.
До банкомата!
-П’ятдесят доларів! -Боже.
Є 50$. А 75 дасте?
-Сімдесят п’ять баксів! -Сто!
Фу. Мамо.
Сто доларів? Сто двадцять п’ять буде?
Двісті п’ятдесят.
Бреде, друже.
Я б завис із тобою безкоштовно, але дякую тобі за ставку.
Як і всім вам. Двісті п’ятдесят — раз. Двісті п’ятдесят — два…
П’ять бенджамінів за вродливого парубка.
Гаразд. П’ять бенджамінів.
Я кажу: «Раз!»
Два!
Продано прекрасній пані Едні Мушнік.
Не забудьте! Наступного року…
Привіт.
Де тебе носило?
Хто насцяв тобі зранку в пластівці?
Зрозуміло.
Як мені конкурувати з «ефектом Коула»?
Вибач, із чим?
Непереборною привабливістю Коула Волтера.
Думаєш, трава зеленіша з його боку паркана?
Просто будь Алексом.
Серйозно? Що ж…
Піду бути Алексом деінде, поки це не завершиться.
-Дякую. -Тримайте.
Дуже мило з твого боку пожертвувати пообіддям і допомогти Едні,
щоб у гуртка був новий театр.
Хтось із нас має йти до своєї мрії.
Уже запізно зробити ставку, щоб ти завтра допоміг спакувати віз?
Не знаю, Нью-Йорк. Щось підказує, що в Едни щільний графік.
Жартую.
Я прийду.
Даю слово.
Скайлер зайняв нам місце в «Монті». Я така голодна.
Я б не відмовився від піци.
Хочеш тусити з нами?
Вона каже: що більше, то веселіше.
Круто.
Таро?
Пане Чаудрі. Неймовірно!
Дуже навіть імовірно.
Живемо в одному містечку й викладаємо в одній школі.
Так, влучно.
Слухайте,
я перепрошую, якщо це дуже непрофесійно, але…
-Ви б не хотіли… -Так!
Тобто, я б залюбки.
-Хочете приєднатися? Так. -Так, добре. Присяду.
Були вже в цьому кафе?
Привіт.
Ніколи не бачив тут стільки народу.
Знаю. Уяви, якби постійно працювали допізна.
Може, і варто.
Що? Хіба це погана ідея?
Ні. Упевнена, що Мато вона сподобається, але в кого є на це час?
У мене.
Котику.
Ти тільки подумай: пиво, вино, жива музика.
Лише кілька вечорів на тиждень.
Нам треба кошти.
-Відкладемо гроші на весілля. -Я повернула весільну сукню.
Треба були гроші на навчання, а я всіляко уникала цієї розмови.
Що скажеш?
Що їси, малий?
Хурму від пані Чон.
Будь ласка, скажи, що ти не дозволила їй заплатити тобі хурмою.
Чони ледь виживають. Як і всі інші фермери.
Ага, і ми теж, Кеті.
І що робити? Не надавати ветеринарну допомогу?
Не знаю. Мають щось придумати. Як ми.
-Можеш дати оранжевий? -Так.
Дякую, синку.
Алексе, ми збираємося на піцу в «Монті». Хочеш із нами?
Я, Ґрейс, Скайлер і Коул.
Знаєш, мені завтра рано вставати,
але ми можемо завтра спакувати віз.
Я відкладу тренування.
Коул уже пообіцяв допомогти, але дякую за пропозицію.
І за незабутній перший матч випускників.
До зустрічі?
Так, звісно. До зустрічі.
Чудово.
ПІЦЕРІЯ «МОНТІ»
Що за капелюх?
Привіт.
Як справи?
Ти в порядку?
Так.
Хочеш, підемо до мене?
Власне, я маю…
плани.
«Плани».
Так, Ділане!
Авжеж.
Ходімо звідси.
Дуже мило.
Я мала тобі сказати.
Про сукню.
Мені байдуже, що із сукнею і що ти мені не сказала.
Але не байдуже, бо ти відчула, що не можеш сказати.
У тебе багато турбот.
У нас обох.
Так. Можливо.
Я просто не визначився з пріоритетами.
Ми не можемо купити обідній стіл.
Яке вже весілля.
Я злюся, бо не можу дати все, чого ти хочеш.
Годі тобі.
Я вже маю все, що мені треба.
Розкажи ще раз про свою концепцію «Вечірнього Ларка».
«Вечірній Ларк»?
Ідеально.
Як і ти.
-Зачекай. Добре. -Просто книжка.
7 НЕПРОЧИТАНИХ ПОВІДОМЛЕНЬ 7 ПРОПУЩЕНИХ ВИКЛИКІВ
НЬЮ-ЙОРК Я БІЛЯ ВОЗУ. ТИ ЙДЕШ?
ПАРКЕР ГРА ПОЧИНАЄТЬСЯ. ДЕ ТИ?
МАМА ЗАТЕЛЕФОНУЙ МЕНІ
Привіт.
Ми подумали, що тобі знадобиться допомога.
Не варто пропускати тренування.
Без проблем.
Я хотів прийти.
Що ти збиралася робити? Чекати на Коула?
Він не та людина, на яку можна покластися.
Задкуй.
Не хвилюйся.
Спокійно. Ще трохи.
Алексе, якщо говоритимеш так, ніби я на коні, підеш додому пішки.
Добре. Стоп!
-Привіт. -Привіт. Як гра?
Жахливо.
Як і всі ігри в дев’ять років.
Та ні, з грою все добре. Просто Коул так і не прийшов.
Що?
Він тижнями займався з нею.
Знаю. Кілька разів телефонувала, але він не взяв.
-Вона така засмучена. -Так, авжеж.
Що з ним таке останнім часом?
Де хлопці?
Вони в сараї.
Стен заходив.
Заніс пестициди. Я попросив їх скласти.
Як мило з його боку. Треба якось віддячити.
Слухай, ти був правий.
Я не можу працювати задарма.
Просто буркотів.
Я мав на увазі, що ти найкраща ветеринарка в місті
й заслуговуєш на справедливу оплату.
Бажано грошима.
Усе дуже погано?
Знаєш…
Плюс обладнання, пальне, обслуговування, ранчо. Розумієш…
Нас 11. А тепер ще й Джекі. Треба прогодувати 12 ротів.
Чесно, я не знаю, що нам робити.
ВОЛТЕР
-Паркер, я все поясню. -Ні!
Обіцяв бути й не прийшов.
Брехун.
Переклад субтитрів: Ольга Ковальова