Sipulia, selleriä, korppujauhoja. Karpaloita löytyy.
Parker. Tehdäänkö taas bataatit yhdessä?
Okei. -Minä haluan tehdä ne.
Sinun ruokalajisi on maissipallot. -Ostan bataatteja. Voitte tapella asiasta.
Huomenta. -Huomenta.
Moikka. Tein pannukakkuja. -Otan vain kahvia. Kiitti.
Saanko tämän? -Kävittekö lenkillä?
Kyllä, vaikka päätä särkee.
Taasko? -Niin käy aina, kun sää kylmenee.
Sinun pitää syödä jotakin. -Selvä.
Hei. Nämä kelpaavat. -Suolaammeko kalkkunat noissa?
Ne ovat seitsenkiloisia. Ei ole muuta.
Hei, Isaac. Kannattaa vaihtaa lämpimämpään takkiin.
Tänään sataa luultavasti lunta. -Joskus tyyli on mukavuutta tärkeämpää.
Näytän nahkatakissa kovalta, chilliltä ja viileältä. Tiedäthän?
Paleltuma on myös kova, chilli ja viileä. Tiedäthän?
Kuulitko isästä? Tiedätkö, milloin hän soittaa?
Yhdeltätoista.
Haluatko tehdä jotain huomiseksi?
Kaikki tekevät yhden lisukkeen kiitospäiväksi.
Niin, yhden. -Paitsi minä.
Mitä sinä teet? -Asetan hälytyksen.
Teen tietenkin kaksi kalkkunaa.
Jos on jotain Howardien perinteitä, voin hakea ainekset.
Valitse suosikkisi.
Jätän väliin, jos se vain käy. -Totta kai.
Ehkä Richard-enon kutsuminen ei ollut hyvä idea.
Se on loistoidea, kulta. Oikeasti.
Ehkä Jackie tarvitsee juuri sitä. -Selvä.
Syökää. Meidän pitää mennä.
Loman lukutehtävä -
on Thomas Wolfen pienoisromaani The Lost Boy.
Kysy vain. -Onko ylimääräistä tehtävää?
Kävisikö 500 sanan essee,
jossa tekstin teemat pitää yhdistää omaan elämään?
Hyvää lomaa kaikille.
Tylsää, että pitää lukea lomalla, mutta onneksi kirja on lyhyt.
Seuraavat neljä päivää ovat kiireisiä.
Niinkö?
On läksyjä, historian projekti, ruokakeräys…
Jackie. -Mitä?
Mitä tämä on? -Ei mitään. Miten niin?
Oletko vältellyt minua siitä asti, kun… -En tietenkään.
Me molemmat olemme vain olleet kiireisiä.
Hän vihaa minua. -Eikä vihaa.
Olisi pitänyt tehdä se. -Ai suudella häntä?
Niin. -Eikö hän ollut humalassa?
Eli olisin ollut ääliö. -Onneksi et tehnyt sitä.
Nyt hän luulee, etten pidä hänestä. -Voi luoja, Alex.
Ymmärrätkö ongelman? Mitä teen? -Lakkaa ensinnäkin jauhamasta asiasta.
Tulet vielä hulluksi. Minäkin tulen. Olen kuunnellut tätä viikkoja.
Aika ei todellakaan paranna kaikkia haavoja.
Tarvitset uuden mahdollisuuden.
Miten?
En osaa järjestää eväsretkiä.
Tai ostaa kukkia. -Hyvä. Tytöt haistavat tavisjutut kaukaa.
Keksi jotain hänelle merkityksellistä.
Olet ainoa, joka ottaa kaikki kirjat kotiin.
Etkö aio pitää hauskaa lomalla?
En halua kiitospäiväjuttuja tänä vuonna.
Aivan. -Teeskentelen, ettei sitä ole.
Sori.
En osaa teeskennellä juhlatuulta.
Ilman… -Cole.
Tarvitsetko kyydin, New York? -Menen Larkiin ruokakeräystä varten.
Siitä vain.
On kiinnostavaa, että koulun kuumin kundi puhuu sinulle,
vaikka yrjösit hänen päälleen.
Kiitos muistutuksesta. -Mitä?
Yritän unohtaa muutakin kuin kiitospäivän.
EPÄKIITOSPÄIVÄ – ILMAINEN KAIKILLE AVOIN YHTEISÖTAPAHTUMA
Kaksi omenaa ja kurpitsaa, yksi pekaani. Mukavaa päivää.
Kurpitsapiirakka on mahtavaa. -Jos syöt kaiken, meillä ei ole myytävää.
Jollen olisi jo kosinut, polvistuisin eteesi.
Olet parempi kuin Martha Stewart. -Kiitos vain.
Et ansainnut tuolla toista palaa.
Tuplamokka, kiitos. -Selvä.
Tee siitä kuumaa. Ulkona on kylmä. -Tiedän.
Muista… -Tuplakermavaahto. Tiedän, Edna.
Onko teillä vielä ruokaa?
Pitää keksiä päivällistä, koska taverna on kiinni.
Teemme kassin. Monelleko hengelle?
Syön yksin tänä vuonna. -Ei sinun tarvitse.
Olemme auki kiitospäivänä. -Olemmeko?
Niinkö? Tulen paikalle. Kiitos.
Mistä lähtien olemme auki kiitospäivänä?
Mato tekstasi. Hän kuuli tavernasta ja kysyi,
voisimmeko olla auki paikkaa tarvitseville.
Suostuitko kysymättä minulta? -Emme olisi voineet kieltäytyä.
Niin kai. Meillä ei ole henkilökuntaa.
Kiley on vapaalla. Halusin… -Minä autan.
Ei käy. Äiti tappaisi minut.
Ei se mitään. Jään auttamaan. -Pärjään kyllä.
Pidät juhlapyhistä Waltereilla.
Osittain sen takia, että sinä olet siellä.
Vain tämän kerran. Lupaan sen. -Hyvä on.
Selvä.
Miltä maistui?
13, 14, 15, 16. Selvä.
Haluaako joku kahvia ennen kuin sammutan koneen?
Ei, kiitos. -En tarvitse.
Kasseja on 11 jäljellä.
En ymmärrä. Kaikki vahvistivat eilen.
Ehkä se johtuu kylmyydestä, tai heihin ei voi luottaa.
Sääli. He eivät saa kiitospäivän ateriaa.
Minkäs sille voi.
Toimitan loput näistä itse huomenna. -Onko pyörässäsi talvirenkaat?
Ei huolta. Keksin jotain. -Selvä.
Tai sitten voisin tulla kanssasi. -Minä…
Olen puheenjohtaja. Minä vastaan tästä.
Minulla on myös auto.
Laitatko rusinoita ruusukaalien sekaan? -Joo.
Vielä pancettaakin. Enpä tiedä. -Tämä on minun lisukkeeni, tuo on sinun.
Miltä haava näyttää?
Huolehdi omastasi. Se näyttää kuivalta. -Täyte on täydellistä.
Hyvä. Entä sen ruokahalu?
Hienoa.
Tuoksuu hyvältä. -Hyvä.
Tulen lauantaina poistamaan ompeleet.
Niin. Hyvää kiitospäivää Martalle.
Olette hölmöjä. -Mitä?
Tämä ei ole kisa. -Tiedän.
Kyllähän on.
Sanoo kaveri, joka ostaa joka vuosi vaniljajäätelöä.
Äiti. -Mitä?
Nathan ja minä menemme Summerhillien luo.
Selvä. Tulkaa pian takaisin. Olemme harvoin kaikki yhdessä.
Menetkö sinäkin? -Minne?
Skylarin isä pitää puheen kiitospäivän aidosta historiasta.
En voi. Toimitamme ruokaa.
Tulkaa kotiin kahteen mennessä.
En tiedä, kauanko kuljetuksissa kestää. Älkää odottako. Syön myöhemmin.
Mitä sinä täällä teet? -Näin lentolehtisen.
Kutsuin heidät.
On kyse historiastamme ja siitä, että ymmärrämme yhteyttämme maahan -
ja kaikkeen elävään. Kaikki ovat tervetulleita.
Mukava nähdä. Etsi istumapaikka. -Mukava olla täällä.
Eikö hän tajunnut? -Ei.
Selvä.
Hei, kaikki. Kiitos, että tulitte.
Kuten aina tähän aikaan vuodesta, haluaisin lausua pari sanaa.
Useimmat teistä ovat kuulleet tämän monta kertaa aiemmin,
joten puhun lyhyesti.
Olemme kokoontuneet tänään suremaan esivanhempiemme menetyksiä -
ja kauniin maamme tuhoa.
Protestoimme ensimmäisen kiitospäivän mytologiaa.
Verilöylyn juhlistamisen sijaan -
muistamme ja kunnioitamme kaikkia niitä,
jotka kärsivät ensimmäisenä epäkiitospäivänä.
Kuule. Mitä sinun ja Colen välillä on?
Halusitko auttaa, jotta voisit kuulustella?
En.
Kunhan vain… Luulin mökillä…
Ei mitään. Mitä sinun ja Colen välillä on?
Sori. Ei tarvitse kertoa.
Se ei ole mitään mutta on jotakin. Onko siinä järkeä?
Olemme tunteneet toisemme aina. Se on monimutkaista.
Pitääkö sen olla?
Sinä olet…
Asia ei kuulu minulle. -Mitä?
Mitä?
Mitä aioit sanoa? Mitä minä olen?
Muistutat siskoani Lucya.
Siskoasiko? -Niin.
Olet siisti, fiksu ja nätti.
Etkö ole enemmän kuin vain yksi Colen tytöistä?
Cole ei harrasta tyttöystäviä.
Se on hänen ongelmansa. Mitä vikaa parisuhteessa on?
Tiedän sata tyyppiä New Yorkista, jotka olisivat mieluusti kanssasi.
Richard. -Hei, Katherine.
Tulit aikaisin. -Niin. Sori.
Toivottavasti se ei haittaa. -Ei lainkaan.
Käy peremmälle.
Tuoko on asusi? -Isä ei välitä vaatteistamme.
Ihan sama. Käynnistän sen.
ODOTETAAN ISÄNTÄÄ
Täältä tullaan! -Parker-kulta, mene ulos pelaamaan.
Mutta sinä… -Ei. Hienoa. Kiitos paljon.
Pahoittelut tuosta. -Ei se haittaa.
Kiitos, että kutsuit minut.
Tiedän, että varoitusaika oli lyhyt. Mukavaa, että pääsit.
Anteeksi, etten ollut vieraanvaraisempi, kun tulitte hautajaisiin.
Ei se mitään. Olimme kaikki sokissa.
Niin. Miten Jackie voi? -Hän piristyy, kun näkee sinut.
Missä hän on?
Hän toimittaa kiitospäivän ruokakeräyksen aterioita.
Tuolla kylmässäkö?
Hänellä on lämmin takki.
Kiitos. -Eipä kestä.
Varo. Minä avaan.
Hyvää kiitospäivää. -Kiitos samoin.
No niin. Vielä kolme taloa jäljellä,
ja voimme jakaa kunnian siitä, että ruokakeräys onnistui.
En tee tätä sen takia. Äiti ei pidä kiitospäivästä.
Entä isäsi?
Hän kuoli, kun olin kymmenen.
Olen pahoillani.
Juhlapyhät ovat syvältä.
Taisit huomata sen vasta nyt.
Se on kamalaa.
Ekana vuonna sitä miettii, mitä he eivät enää tee.
He eivät enää kuule lempilauluaan,
näe juoksukisaa tai pääse lomamatkalle.
He eivät enää…
Juhli kiitospäivää. -Niin.
Tiedän tunteesi.
Tilanteesi on kolme kertaa omaani kamalampi.
Hei.
Haluatko kuulla kohokohdat? -Kerro vain.
Bridgewater mokasi maaliviivalla, eli Broncosin tilanne näyttää huonolta.
Saa nähdä. Lisäksi jos isä ei saa puolustusta kuntoon,
äiti niittaa sen Richardin.
Äiti varmaan voittaisi.
Mitä sinä työstät?
En mitään.
Korjaat Jackien teekannua.
Onpa kilttiä, herkkää ja huomaavaista. Oletko kunnossa?
Tämä on tyhmää. En taida jatkaa.
Ei se ole tyhmää. Anna se hänelle. Tytöt pitävät, kun kundit näkevät vaivaa.
Luin sen jostain.
Minäpä tästä lähden.
Jatka vain.
Ei hän ole tulossa. -Hän voi olla myöhässä monesta syystä.
Toinen puoliaika jää väliin. -Mitä väliä jalkapallolla on?
On kiitospäivä, ja isä lupasi ainakin ilmestyä paikalle.
KOKOUS ON PÄÄTTYNYT.
Mitä nyt?
Pidätkö kimchistä? -Itse asiassa kyllä. Pidätkö cevichestä?
Äiti, pidänkö cevichestä?
Miten meni?
Äiti. -Et ole syönyt cevicheä, Benny.
Pidät sushista, joten luultavasti pitäisit siitä.
Mikä hätänä?
Mummin lasi. Sitä ei ole käytetty sitten… -Viime erityistilaisuuden.
Äiti, Lee juo viiniä. -Lee. Mitä sinä teet?
Saamme viiniä merkkipäivinä. -Tuo ei ole totta.
Milloin olemme sallineet sen? -Juo tätä.
Hyvä. -Alkoholista puheen ollen.
Kuulin, että Jackie lintsasi, joi kännit -
ja meni mökkibileisiin, joissa ei ollut aikuisia.
Tapahtuuko niin usein?
Oliko Jackie kännissä? -Kaikki alle 35-vuotiaat ulos keittiöstä.
Heti. Menkää. Kaikki ulos.
Emme puhu kaikesta nuorimpien edessä. -Anteeksi.
Niin tapahtui, ja hän oli arestissa.
Olen vain huolissani siitä, että hän tekee outoja asioita.
Hän on teini. Teinit tekevät outoja asioita.
Tiedän, koska olen kasvattanut seitsemän teiniä.
Yksi vielä. Katsotaanpa.
Minä voin…
Haloo. -Jackie.
Hei. Tarkistan vain, monelta tulet kotiin.
Meillä on paljon tekemistä, joten en taida ehtiä syömään.
Se ei ole vaihtoehto.
En halunnut pilata yllätystä, mutta enosi tuli käymään.
Mitä? Oletko tosissasi? Hyvä on. Tulen pian. Heippa.
Minun pitää mennä. Hoidetaan viimeinen kassi.
Jos olemme valmiita, niin kenelle tämä on?
Laskimmeko väärin? -Se on minulle.
Otin sen, koska äiti arvostelee kokeita koulussa myöhään.
Hän tekee niin juhlapyhinä, koska juhlapyhät ovat syvältä.
Tule Waltereille.
En. -Olen tosissani.
Siellä on jo tuhat lasta.
En voi.
Colen takiako? -Ei.
Tai -
en tiedä.
Ei se ole outoa. Minäkään en ole juhlatuulella.
Voimme pitää toisillemme seuraa.
Käykö tämä varmasti? -Käy.
Sinä tulit!
Yllätys!
Minulla oli sinua ikävä. -Samoin.
Jackie sanoi, että voin tulla.
Totta kai. Tänne mahtuu kyllä.
Hei, Erin. Kiva, että tulit. Käy peremmälle.
Heippa. -Kiitos kutsusta.
Oli kiva nähdä.
Odottakaa hetki.
Hei. Tuo oli upeaa. Tulin, koska halusin oikeasti oppia.
Ei ole kyse siitä.
Tänne on tullut tyyppejä,
koska he haluavat vaikuttaa wokelta tai ottaa kuvia Instaan.
Tajuan kyllä.
On kunnia, että isäsi ja yhteisösi jakoivat tämän kanssamme.
Nähdään.
Joo. Nähdään. -Okei.
Ne eivät palaneet tänä vuonna.
Hei! -Hyvää kiitospäivää.
Kiitos. -Ylin on omena-kaneli.
Sori. -Alin on pekaani.
Nami.
Haluatko viiniä? -Kyllä, kiitos.
No niin.
Näytänkö, miten kalkkuna leikataan?
Osaavatko Cole ja Danny sen?
Antaisitko tällaisen veitsen heidän käsiinsä?
Tulehan.
Viihdytkö täällä?
Rouvittelun keskellä.
Meni hetki, että totuin siihen,
mutta olen joutunut tottumaan moniin asioihin.
Minulla on asiaa.
Selvä.
Kysyin juristilta huoltajuudesta.
Minunko?
Ei, vaan yhden noista muista lapsista.
Kun vanhempiesi testamentti luettiin, olin järkyttynyt ja surullinen.
Halusin kunnioittaa siskoni toiveita, joten suostuin siihen, että tulit tänne.
Myönnän kuitenkin, että tuntui pahalta, kun vanhempasi valitsivat Katherinen.
Tajuan nyt, että he tekivät testamentin 15 vuotta sitten,
kun Waltereilla oli vain kolme lasta kymmenen sijaan.
Sinä olit vauva ja minä parikymppinen bilettäjä,
joten ymmärrän, miksei äitisi uskonut, että voisin huolehtia sinusta.
Olet kaupunkityttö, joka pitää museoista ja baletista.
Täällä ei ole niitä. -Ei niin.
Haluan, että palaat kotiin.
Vanhaan kouluusi matkalle kohti Princetonia.
Olisit ainoan jäljellä olevan perheenjäsenesi kanssa.
Sinun ei tarvitse päättää heti.
Mieti asiaa.
Olen valmis tähän, jos haluat sitä.
Käännä sitä ja osoita alaspäin. Noin.
Sitten ala avata sitä. Juuri noin. Hienoa.
Selvä.
Naiset ensin. Anteeksi. Täältä tullaan.
Lautanen. Olet niin siro.
Luulit sitä… -Laturiksi.
No niin. Istutaan alas.
Ennen kuin alamme syömään,
jokainen voisi kertoa, mistä on kiitollinen tänä vuonna.
Cole, aloitetaanko sinusta?
Olen kiitollinen siitä, että Broncos ei hävinnyt.
Olen kiitollinen pitkästä viikonlopusta ja että voin katsoa leffoja.
Olen kiitollinen, ettei minun tarvinnut kokata tänään,
ja teidänkin pitäisi olla.
Olen kiitollinen, että sain tietää lisää alkuperäiskansan surupäivästä.
Ei huvita.
Olen kiitollinen,
että naiset pitävät charmistani ja ulkonäöstäni.
Olemme molemmat kiitollisia, että olemme osa tätä perhettä. Eikö niin?
Se on mukavaa meistäkin.
Olen kiitollinen, että sain tulla. Kiitos siitä.
Eipä kestä.
Olen kiitollinen paljosta.
Tietenkin teistä mutta enimmäkseen Willistä.
Pitää mennä.
Totta kai, kulta. Pakkaan mukaan karpalo-mantelitäytettä.
Will pitää siitä. -On sinun vuorosi, äiti.
On niin monia juttuja. Syökää vain ennen kuin ruoka jäähtyy.
Nauttikaa. -Syödään.
Se on tosi siisti juttu, vai mitä, Jacks?
Mikä? -Manhattanhenge.
Kuin Stonehenge. -Aivan.
Kahdesti vuodessa aurinko sopii yhteen Manhattanin katuverkon kanssa.
Hohtava valo kulkee kahden korkean rakennuksen läpi,
ja kaikkialla on valonsäteitä.
Hänen äitinsä rakasti niitä päiviä. -Se on totta.
Suurkaupungit ovat yliarvostettuja. Jackie tietää sen nyt.
Ehkä voimme katsella sitä yhdessä ensi vuonna.
Jos päätät tulla käymään.
Harmi, ettei hän muuta takaisin. -Älä ole idiootti.
Et taida olla vihainen Jackielle.
Hän ei mene minnekään. -Itse asiassa saatan mennä.
Oletko varma? -Muutatko takaisin?
Mitä nyt?
Harkitsen hakevani huoltajuutta.
Mitä? -Siksikö tulit?
Haluat viedä hänet takaisin. -Kutsuitte minut. En tullut siksi.
Testamentti määritti huoltajuuden. -Tiedän. Olen ainoa verisukulainen.
Sen voi riitauttaa. -Lähtisitkö oikeasti?
Oletko varmasti miettinyt tätä tarkkaan? Kasvattaisit teiniä töiden ohella.
Matkustan vähemmän. Hän kuuluu perheen luo.
Olemme perhe. -Tiedät, mitä tarkoitan.
Sinäkin myönnät, että elämäntapasi ei tue vanhempainkokouksia -
ja kotiruokaa joka päivä.
Kaikella kunnioituksella, et tunne minua kovin hyvin.
Meidän kannaltamme tärkeintä on, että Jackiella on vakautta.
Johdonmukaisuus on tärkeää. -Haluan samaa.
Mitä sinä haluat?
Hän on oikeassa. -Tiedätkö, mitä haluat?
Tiedän varmasti vain sen,
että se, mitä haluan, on mahdotonta.
Olen oppinut sen, ettei veri määritä aina perhettä.
Tiesitkö, että olen adoptoitu? Vanhempani olivat ihania,
mutta halusin tietää biologisista vanhemmistani.
Collegen jälkeen lähdin tapaamaan äitiäni. Arvaa, kuka tuli mukaani.
Äitini.
Angelica oli rinnallani,
kun istuin autossa tunteja ja käsittelin kasaantuneita toivoja ja pelkoja.
Kun pääsimme Coloradoon, hän odotti motellissa,
kun menin kuppilaan, jonne äitini piti tulla.
Hän ei tullut paikalle.
Olin murtunut.
Kuppilassa oli tarjoilija, joka toi lisää kahvia.
Hän taisi tuntea sääliä, koska hän toi ison palan piirakkaa.
En minä säälinyt sinua.
Hän vain oli todella hyvännäköinen.
Niinkö te tapasitte?
Niin.
Menin etsimään verisukulaisia. Löysinkin valitun perheeni.
Olen kiitollinen jokainen päivä.
Pöytä yhdeksän. Kiitos. -Tässä.
Töiden jälkeen.
Kiitos.
Selvä. Kolme.
Kiitti. -Ole hyvä.
Tuo oli aika intensiivistä.
Tiedätkö, mitä teet?
En tiedä, mitä New Yorkissa on enää minulle,
mutten tiedä, kuulunko tännekään.
On olemassa monia kamalia perheitä,
mutta Walterit eivät ole yksi niistä.
Jes!
Pitäisin siitä kiinni.
Lähdetkö sinä? -Kyllä.
Kiva, että Jackie kutsui sinut. -Koska hän on upea eikä tee virheitä vai?
Oli mukavaa, että sinulla oli paikka, minne mennä.
Aivan.
Anteeksi. Päivä on ollut pitkä.
Haluatko tulla mukaani?
Joku toinen kerta.
Saatan sinut ulos. -Ei tarvitse.
Selvä.
Aloita alusta. -Aloititte ilman minua.
En halua tehdä tästä tapaa, mutta tänään oli aika hauskaa.
Huomaatko? Ihmisten ruokkiminen kiitospäivänä on yhtä kivaa kuin syöminen.
No, pidän myös syömisestä.
Lark Café. -Hei. Mato tässä.
Hei, Mato. -Miten meni?
Todella hyvin. Meillä kävi 15 asiakasta. Olet varmasti tyytyväinen lukuihin.
Fantastista. -Niin.
Oli mukavaa, että Silver Fallsin asukkaat viihtyivät päivänä,
joka voi olla yksinäinen.
Hienoa. -Niin.
Minun pitää mennä. Onko Will siellä? -Kyllä on.
Kiitä ja onnittele häntä hienosta ideasta pitää Lark auki tänään.
Olen teille velkaa.
Selvä. Kerron hänelle.
No,
onko hän iloinen?
Kyllä. Todella.
Hän piti ideastasi pitää Lark auki kiitospäivänä.
Anteeksi, että valehtelin. -Miksi teit niin?
En ymmärrä, miksi… -Ajattelin, ettet suostuisi muuten.
Ensimmäistä kertaa pitkään aikaan -
olen innoissani ammatillisesti Larkin ansiosta.
Minulla on uusia ideoita, kuten aukiolo tänään.
Et tunnu tajuavan sitä.
Olen todella pahoillani, että sinusta tuntuu siltä,
mutta se ei oikeuta valehtelemista.
Olisit selittänyt asian. -Yritin.
Milloin muka? -Hayley!
Olisi pitänyt yrittää kovemmin.
Niin olisi.
Odota. -En halua puhua siitä nyt.
Älä viitsi. -Voisitko vain…
Älä viitsi.
Minttuteetä. Villi veikkaus.
Haluatko jotain muuta?
Olen pahoillani, jos pilasin kiitospäivän. -Ei hätää.
Tämän täytyy olla tosi vaikeaa sinulle.
Meillä on aina draamaa pyhien aikaan.
Katherine,
kuulin sinun ja Georgen puhuvan siitä, että olen ylimääräinen ruokittava.
En halua olla taakka.
Kulta, ei. Et todellakaan ole.
Vannon sen.
On ihanaa, että olet täällä.
Varmastiko? -Kyllä.
Haluamme, että olet täällä, mutta -
me tuemme sinua, mitä päätätkin.
Tänne päin. Syötä.
Hei.
Teille on videopuhelu. -Isä.
Hän ei odota ikuisesti.
Hei, miten menee? Kaipaan teitä. Olen pahoillani eilisestä.
Verkkoyhteys ei aina toimi. Miten menee? Oliko hyvä kiitospäivä?
Leikkasin kalkkunan.
Onnittelut, poika.
Miksi tämä tuntuu yllätyshyökkäykseltä?
Enpä tiedä.
Ehkä siksi, että Angelican playboy-veli osaa olla häikäilemätön -
ja hänellä on asianajajia käytössään.
No,
voihan olla, että hän tarkoittaa hyvää.
Voi olla.
Toivottavasti Jackie jää.
Niinpä.
Täällä on kaunista.
Hiljaisuus on ahdistavaa.
Eikö olekin?
Kaipaan joskus poliisisireenejä ja kiljuvia naapureita.
Harkitsetko siis asiaa?
Olen harkinnut.
Haluan jäädä Walterien luo ainakin toistaiseksi.
Anteeksi. Ei ole kyse siitä, ettenkö kaipaisi sinua tai New Yorkia -
tai haluaisi asua kanssasi.
Iso osa minusta haluaa sitä.
Vielä isompi osa ei tiedä, kuka olen New Yorkissa ilman perhettäni.
Tai olenko valmis selvittämään sitä.
Ymmärrän.
Arvostan sitä, että olit valmis taistelemaan puolestani.
Hei,
taistelen puolestasi ja olen tukenasi aina.
Pidän silmällä, miten pärjäät, joten Tara ei pääse minusta eroon.
Onko sovittu?
Kiinni veti.
Tule tänne.
Rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
Älä muutu lehmitytöksi.
Sisään.
Hei. -Hei.
Kuulin, että jäät tänne.
Anteeksi, että tuotin pettymyksen. -Minä olen pahoillani.
En tarkoittanut sitä, mitä sanoin pöydässä.
Täällä on joskus vaikea saada huomiota. -Ymmärrän täysin.
Onko kaikki hyvin? -On.
Ei tarvitse koputtaa, Lee.
Hei. -Hei. Haluatko puhua kirjasta?
En. Tulin sanomaan, että olen iloinen, että jäät.
Minulla on yllätys sinulle.
Voiko se odottaa? Olen melkein valmis. -Itse asiassa se ei voi odottaa.
Menemme tuonne.
Tuonne ylöskö? -Niin.
Sano sitten näin.
Hyvä.
Juuri noin. Olet luonnonlahjakkuus.
Tulimme juuri sopivasti.
Katso.
Se on meidän Manhattanhengemme.
Ne eivät ole korkeita rakennuksia, mutta…
Voi luoja.
Alex.
Sinun ei tarvitse luopua vanhan elämäsi kaikista asioista.
Halusin vain näyttää sen.
Tuo oli mahtavaa. Kiitos.
Kiitos, että uskalsit lähteä ratsastamaan kanssani.
Vitsailetko?
Se oli upeaa.
Tekstitys: Pauliina Munukka