STŘEDNÍ ŠKOLA SILVER FALLS
To na tohle budu muset koukat
i o víkendu u táboráku?
Snad ne. Od Dne díkůvzdání se od sebe neodlepili.
Nechceš v sobotu dorazit ke mně? Můžeme jet spolu.
Nejedeš s Colem?
Myslela jsem, že jste zase spolu.
Uvidím ho tam.
A chtěla jsem, abys mi natočila vlasy.
No jasně.
- Ahoj. - Čau.
Něco pro tebe mám. Je tam hudba, která by se ti mohla líbit.
Pár kapel a playlistů.
A na konci je písnička navíc pro tebe.
Hudba od muzikanta? Toho si vážím.
Však uvidíš.
Už se na to moc těším.
Díky moc.
Ahoj. Alexi, mám počítat s tím Katanem?
Jasnačka.
Dneska Katan a v sobotu beer pong.
Musíme sehnat třetího hráče. Marcus nepřijde.
- Už zase? - Jo.
Co? Mám něco ve vlasech?
Ne. Nemáš.
Tohle nemusím.
Seženu náhradníka.
Beer pong?
To prostě k táboráku patří. Uvidíš.
Pořád nedovedu pochopit, že jsi u táboráku nikdy nebyla.
No, lidi by z táboráku uprostřed New Yorku
asi nebyli nadšení.
To máš pravdu.
Tady je to velká událost.
A rád bych tě vzal k jedněm skalám.
Když tam jsi,
máš pocit, že jsi na hony vzdálená všemu a všem.
A taky je tam velká tma.
Takže vidíš jenom hvězdy.
Jen hvězdy a my.
Jen my?
To je ale pecka.
Plánujete spontánní rande? Kolik vám je? 40?
Laskavě zmlkni.
Já plány miluju.
A důležité je, že jsme spokojení my.
Jsme spolu spokojení, viď?
Naprosto.
Bylo to pro tebe dost spontánní?
Víš co? Polib si.
- Ty si polib. - Erin.
Počkej na mě.
Ahoj.
Hele,
co se vrátit k tomu, jak jsme mluvili jen o nás dvou?
MŮJ ŽIVOT S WALTEROVIC KLUKY
Řekněte mi o tom táboráku.
- Prý je to velká událost. - Jedna z největších.
- Fakt. - Jdeš s Alexem?
Ano.
A myslíš si, že se spolu… Ty víš co.
Co? Ne. Jak tě to mohlo napadnout?
- Spousta lidí to tam dělá. - Všichni.
Patří to k tomu.
My rozhodně ne. Na to je brzo.
Fakt. Příliš brzo.
- Co? - Tak určitě.
Víš to jistě?
Nám to tak nepřijde.
Na veřejnosti se k sobě dost máte. Jak to asi vypadá v soukromí?
No, Alex by se měl na veřejnosti krotit.
Ty s tím máš problém? Protože jestli jo…
Nemám.
Jen mi to přijde trochu přehnané.
Takhle na veřejnosti.
- To jo. - Souhlasím.
O zimních prázdninách takový nebyl.
A ani doma.
- Fakt? Ani s Paige to tak neměl. - Jo. Zrovna jsem to chtěl říct.
- Takhle Alexe neznám. - Co prosím?
On chodil s Paige?
Jo, byla jeho první.
Přítelkyně. První přítelkyně.
- Proč mi o tom neřekl? - Asi kvůli Coleovi.
Jak to myslíš?
No on s ní něco měl.
Když je teď Alex s tebou,
asi se jen snaží něco dokázat.
Nechápu.
- Cole a Alex bojovali o Paige. - Bojovali?
Grace. Možná bychom…
Neprali se jako fyzicky.
Spíš to bylo tak, že Cole ukradl Paige Alexovi pod nosem.
Cože Cole udělal?
Ticho, prosím vás.
Omlouváme se.
Buď v klidu. Ty nejsi tak problémová jako Paige.
To je pravda.
Už jsi četla to na ten dějepis?
Ne, ještě ne.
Určitě budu mít kouli. V těch dohodách mám guláš…
Hele, musím se tě na něco zeptat.
- V knihovně… - Čau.
- Ahoj. Sehnal jsem náhradu. - Čau.
Super. Díky, Jackie.
Jasnačka.
Už ses učila na zítřejší dějepis?
To snad ne.
Nevšímej si jich.
Deskovky?
Vážně? Fakt jste tak staří?
Táhni. Vrať se ke svému fanklubu.
Bojíš se, že tě porazím?
Tak prosím.
Cole.
Můžeš toho nechat? Nestojím o nudné deskovky. Bez urážky.
V pohodě.
- To mě to teda uráží. - Cole.
- Jdeš? - Ne.
Budu hrát.
Díky, že jsi přišla.
Co se děje, zlato?
Vůbec netuším, co s Willem.
Pořád je to mezi námi divné.
Jako jak?
Nějak se teď
skoro nepotkáváme.
Will pracuje od nevidím do nevidím.
Já jsem pozadu s diplomkou. Skoro se nevidíme.
A když už se vidíme, tak se hádáme.
Nikdy jsme nebyli takhle dlouho…
rozhádaní.
Bojím se, že se dostaneme do bodu, kdy to nespravíme.
Vy?
Tomu nevěřím.
Zvládnete to.
- Vážně si to myslíš? - No jasně.
V každém vztahu řešíš problémy.
To jo.
Zapracujte na rovnováze mezi prací a soukromím.
Taky jsme to tak museli udělat. Nastavili jsme si konkrétní pravidla.
Jaká třeba?
Jakmile dorazíme domů,
nemluvíme o studentech, známkách ani škole jako takové.
Chápu.
- A pomáhá to? - To si piš.
Zdá se, že vám to klape.
To jo.
Překvapuje mě, jak moc.
To je super.
Moc ti to přeju, Taro.
- Díky. - No jasně.
Co si udělat dvojité rande?
Chceme s Nikem vyrazit do té luxusní restaurace v Lockwoodu.
Pojďte taky.
Ne. Nechceme vám kazit rande.
Co blázníš?
Bude to super.
Budete s Willem spolu.
My konečně vylezeme z bytu.
Nech toho.
- Přestaň. - Promiň.
Tak co na to říkáš?
- Klidně. - Super.
Zní to jako skvělý večer.
- Super. Udělám rezervaci. - Díky.
Musím se zeptat, protože o ničem jiném nemluvíš.
Jak moc dobrý máte sex?
Lituju, že jsem se ptala.
- Radši jdeme. - Dobře.
Koupím si vesnici.
Další vesnici.
To nejde. To jsou Kileyiny cesty.
No a?
Vesnici si můžeš postavit jen u vlastních cest.
- Pravidla… - Se mají porušovat.
Tohle je Divoký západ.
Nebo se bojíš dobrodružství a nebezpečí?
Nebojím se. Je to podvod.
Bojíš se prohrát podle pravidel?
Slečna je puritánka?
Spíš ty jsi srab. Žádná puritánka nejsem.
Jasně, že nejsi. Ale hrajeme férovou hru, ne?
Zrovna ty jsi férovostí naprosto nepolíbený.
Taky to vidíš? Flirtuje s ní?
Co? Cole dělá do všech.
Jako do koho třeba?
Netuším.
Myslela jsem…
Nemáte snad otevřený vztah?
Ne.
Teda…
Já vlastně nevím.
Kašlu na to.
- Ahoj. - Co tu děláš?
Chtěla jsem sbalit místního barmana.
Prý je to docela kus.
Tak to se dá určitě zařídit.
Mám večeři.
Promiň, ale teď mám fakt frmol.
A pak mám inventuru. Říkal jsem to.
Já vím.
Večeře není pro nás, ale pro tebe. Určitě ti jídlo tady už leze krkem.
Ty jsi prostě anděl.
Další cuketové placky už nedám.
- Mám jich po krk. - Chápu.
V tomhle pad thai žádné nejsou.
- Zkontrolovala jsem to. - Díky.
Jo…
Chtěla jsem se zeptat, co děláš v sobotu večer.
Jsem tady.
- Aha. - Co jsi chtěla podniknout?
Nik a Tara nás pozvali na dvojité rande. Vím, že to je narychlo.
Ale posledních pár týdnů bylo zvláštních,
tak jsem si říkala… Prostě tak.
- Večeře? - Jo.
Mají pravidlo, že na rande nemluví o práci.
Je to v Lockwoodu. Hezky se oblékneme.
Skvěle jim to klape v posteli.
Co prosím?
Prospělo by nám to.
Žádné rozptylování.
Jenom přátelé a zábava.
Potřebujeme to.
- Půjdu moc rád. - Vážně?
Vážně.
Nemůžu pořád jenom pracovat.
A nemůžu přece odmítnout svou sexy snoubenku.
To rozhodně nemůžeš.
- Takže jdeme na rande? - To si piš.
Jdeme.
Dále.
Netušil jsem, že jsi soutěživá.
Musím se učit. Takže pokud nic nechceš…
Porazit tě byla fakt zábava.
Vědět to, hrál bych tu blbost už dřív.
Za prvé, neporazil jsi mě.
A za druhé, když ses chlubil zásobou rudy, jako blbost ti to nepřišlo.
A za třetí, jen proto, že chci hrát podle pravidel, neznamená,
že jsem soutěživá.
Jen věřím na dobré a špatné věci.
O čem to mluvíš? Já na ně věřím taky.
Vážně? A viděla by to Paige stejně?
Tomu nerozumím.
Znám tvoje tajemství.
Vím, že jsi Alexovi ukradl Paige. Tak se přestaň povyšovat.
Za prvé, nic o tom nevíš.
Za druhé, nikoho jsem neukradl.
A za třetí, povýšeně se chováš maximálně ty.
Co prosím?
Předstíráš, že jsi svatoušek, a tvrdíš, že já podvádím.
Ale u ohně jsi byla se mnou
a druhý den ses líbala s Alexem.
Ale tak hlavní je, že jsi s ním spokojená.
Možná flirtuju, ale aspoň to přiznám.
Jediný, kdo tu něco předstírá, jsi ty.
Snažíš se mě zabít? Těm vašim snídaním jsem už odvykl.
Teď budu muset do fitka.
Stačí jeden den práce na farmě a můžeš se vykašlat na fitko.
To si nechám ujít.
Musím běžet.
- Díky za snídani. - Jasnačka.
Mato?
Počkej chvilku.
To, co jsem ti říkal o naší farmě, není pravda. Nedaří se nám.
Jdeme ke dnu.
- Jak dlouho už neplatíš? - Osm měsíců.
- Podělal jsem to. - To neříkej.
Spousta farem řeší stejný problém.
- Stan něco říkal, ale… - A dost. Tohle není tvá vina.
Takový je život.
Šel jsem za Darylem do banky.
Dokonce jsem si sháněl noční práci.
- Ty jo. - V mlékárně a mlýně.
- To přece nejde. - Něco dělat musím.
Hele…
Myslíš, že bys mohl…
- Do prčic. Zapomeň na to. - Je mi to moc líto.
Víš, že bych ti půjčil všechny své peníze.
Ale zrovna jsem půjčil Stanovi a mladým.
- Nemám nic. - Chápu.
Neměl jsem nic říkat. Zapomeň na to.
To neznamená, že nepomůžu.
Zamyslím se.
- Něco vymyslíme. - Ne. Vyřešíme to. Zvládneme to.
Určitě.
- Díky za ochotu. - Víš, že tě mám rád.
- Ahoj. - Čau.
Neslyšel jsi teď nějakou dobrou hudbu?
No…
Mrzí mě to, ale neměl jsem zatím čas.
To je naprosto v pohodě.
Dal jsem ti to včera. Vím, že toho máš hodně.
Chápu to.
Uvidíme se pak?
Jdeš na ten táborák?
No jasně.
Co to mělo být, Nathane? Máš být v pohodě.
TONYHO AUTODÍLNA
Chtěl jsi mě vidět? Zrovna jsem šel makat.
Ano, chtěl.
Něco se děje. Jsi nepozorný.
Chodíš pozdě do práce.
Chybuješ. To u tebe neznám.
To napětí mě zabíjí. Co jsem provedl?
Jen pojď.
Podívej se. Nezavřel jsi střechu.
Dostal se tam mýval a zničil potahy.
Promiň. Myslel jsem, že jsem ji zavřel.
- Zavolám mu a vysvětlím to. - Už jsem s ním mluvil.
Pokud proplatíme škodu, nechá to být.
A půjde to z tvého platu.
Podívej se na mě.
Nemusíš mi nic říkat,
ale dej se dohromady.
Rozumíš mi?
- Rozumíš mi? - Ano.
Dobře. Vrhni se do práce.
Čeká na tebe pár motorů.
„Láska nezří očima, ale myslí.“
Ne, tak ne.
„Láska nezří očima, ale myslí.“
Ahoj. Promiň, že jdu pozdě.
Ahoj. To nevadí.
Díky za pomoc s přihláškou na Julliard.
Rád bych se dostal do jejich letní školy.
Moc ráda.
Se spoustou věcí jsem si tu nevěděla rady.
Třeba jak vyčistit stáje.
Nebo jak se z čistění stájí vymluvit.
Ale s tímhle ti pomoct dovedu.
Tak mě nech využít znalosti z mojí nóbl školy. Dobře?
- Ani náhodou. Najděte si jiný odvoz. - No tak.
Konečně se to se Skylarem hýbe.
Napsal jsem mu písničku. Zatím nic neřekl.
Dneska jsem byl úplně vystresovaný…
Dobře. Svezu vás.
Super.
Tuhle miluju.
To jako vážně?
No jasně, řeknu tátovi, ať nás tam hodí.
Určitě mu nebude vadit, že se tam kalí.
To nemáte žádné kámoše?
Na co kámoše? Máme úžasného bráchu.
- Aspoň jednou, prosím. - Pravidla jsou pravidla. Dozadu.
Jednou budu nejstarší já a pak si všichni polibte.
- Můžeš… - Nebudeš nejstarší.
- Tak věk nefunguje. - Zmlkni.
Můžeme jet?
- Jo. - Můžeme.
Jedeme!
Jedem!
Ahoj.
Myslíte, že si tu písničku poslechl?
Měl bych se ho zeptat.
- Mám se ho zeptat? - Klídek, kámo.
Jestli tě takhle bere, dej mu to najevo a nech to na něm.
- Dobře? - Jo. Máš pravdu.
- Co děláš? - Ukazuju ti, jak na to.
Ahoj.
Můžeme se přidat?
Můžeme si jít promluvit?
Hele, vím o tobě, Paige a Coleovi.
Cože? Jak to?
- Kdo ti to řekl? - No ty ne.
Chci vědět,
jestli to líbání na veřejnosti a náš vztah
je opravdový zájem o mě, nebo jen odplata Coleovi.
Neblázni.
Možná jsem to s Colem přehnal.
A určitě jsem ti měl o Paige říct.
- Proč jsi nic neřekl? - Protože…
Protože jsem se styděl.
Protože hraju beer pong u táboráku.
A ty jsi z New Yorku. A já miluju fantasy knížky.
A protože na tebe nemám. Jsi pro mě až moc dobrá.
- Víš, že mi na tom nezáleží. - Ano, vím. Ale i tak…
Někdy mi to přijde neuvěřitelné.
Rozhodně mě to neomlouvá.
Ale přísahám ti,
že moje city k tobě nesouvisí ani s Colem,
ani s Paige.
- Věříš mi? - Věřím.
- Kdo chce hrát beer pong? - Já.
Jak dobře míříš?
Perfektně.
Vidíš?
- Chceš… - Kiley, chceš hrát se mnou?
Jasně.
- Pak vyskočila z postele. - Nevyskočila jsem. Kecá.
- A ten ještěr odletěl. - Byl to gauč.
Poprvé jsem ji slyšel nadávat.
To není pravda. Jsem svatoušek.
Zlato?
- Je všechno v pohodě? - Ano.
Jenom pošlu poslední…
Hotovo. Promiň.
Tak jo. Hotovo.
- No… - Kontroluješ mě?
Deane?
Ty tu pracuješ?
- No… - Počkej.
Přišlo mi to tu povědomé.
Tohle je Dean. Chodili jsme spolu do prváku.
Tohle je Nik, Tara a má snoubenka Hayley.
- Snoubenka Hayley? - Ano.
- Moc mě těší. - Nás taky.
- Jak se vám u nás líbí? - Je to úžasné.
Ano. Moc si to užíváme.
Díky. Je to dřina, ale miluju to tady.
- To je tvoje? - Ano.
Vážně?
Dean pořád mluvil o restauraci,
kterou si chtěl otevřít. Všechno měl naplánované.
Máš chviličku?
- Jasně. - Přisedni si.
- Patří mi to. - No jo.
Je to tu neuvěřitelné.
Díky, ale prošel jsem si kvůli tomu peklem…
Jakým přesně?
No, všechno, co tu podáváme, je bio, z volného chovu a sezónní.
Trvalo najít ty správné dodavatele.
Dva týdny před otevíračkou mi odešel šéfkuchař.
- To ne. - Ano.
Letěl jsem do Milána prosit Paula.
- Přivedu ho. Je super. - Cože?
Víno bereme z jedné bio vinice v Itálii.
Celní odbavení trvá věčnost.
Dovozní clo je vyšší, než jsme čekali, a…
- Nechci vás nudit. - Ne. Nenudíš nás.
- Vůbec ne. - Promiňte.
Díky.
Hned se vrátím.
Dobrou chuť.
Díky.
S Hayley teď taky podnikáme v oboru.
Je to jenom dočasné.
Vážně?
- O ničem podobném jsi nikdy nemluvil. - To ne.
Je to novinka a pěkná makačka.
Ale tohle místo je neskutečné.
Kdyby to naše fungovalo z poloviny jako tvoje, stálo by to za to.
Kdybys chtěl, můžu tě pak vzít do zákulisí.
Pokud to tvé snoubence nebude vadit.
No jasně. Utíkej. Užij si to.
- Nevadí ti to? - Nevadí.
- Pecka. - Super.
Hned se vrátím.
Jasně.
Hned se vrátím.
To vím, jenom…
Ahoj.
Chtěl jsem s tebou mluvit ohledně té hry.
Omlouvám se za Colea.
Všechno zkazí.
Cole mě nenaštval.
- Ne? - Tys mě naštval.
Měl to být náš večer.
A ty jsi přivedl Jackie. Zase.
A tobě vadí?
Ach jo. Nejde o ni.
Štve mě a chybí mi, že už spolu nic nepodnikáme.
Trávíš čas jenom s ní. Vůbec tě nevídám.
Aha…
- Promiň. Nedošlo mi to. - To jsem si všimla.
Mrzí mě, že jsi prohrál.
Grace vás naprosto rozdrtila.
Beer pong mě fakt nebere.
A co já? Beru tě?
Nejdřív ses choval, jako že jo, ale teď to zas tak nevypadá. Nějak…
Napsals mi písničku.
- No a? - To jako vážně?
Nechodíme spolu. Není to trochu moc?
To netuším.
Takže…
Chtěls to nechat vyšumět?
To bys mi o té písničce neřekl?
Chápu.
Víš co?
Není trapné, že mě bereš.
Ani to, že jsem ti to řekl.
To, že to nedáváš, je tvůj problém.
Nebudu se stydět za to, že jsem upřímný, a ty ne.
Co všechno jsi slyšela?
Docela dost.
Mám pravdu.
Nebo ne?
Možná.
Je fajn, když na tobě někomu tolik záleží.
Spíš bych se toho držela.
- Fuj! - Příští hru hraju já a Jackie.
Držím ti tohle kolo palce. Ale to příští nejspíš vyhraju já.
- To myslíš vážně? - Mluvím jenom o beer pongu.
- Jen proto, že žárlíš… - Na koho? Na tebe?
Tak určitě.
Víš co?
Co kdyby ses vrátil k Erin, Paige nebo Olivii
a nechal mě a Jackie na pokoji?
- Jasný? - Olivii?
To máš smůlu.
Stejně nemusím dělat vůbec nic.
Stačí si počkat a všechny stejně přijdou za mnou.
Alexi?
Co děláš?
Něco, co jsem měl udělat už dávno.
Neříkals, že to s Paige nesouvisí?
Rozhodně to tak nevypadá.
Jsi v pohodě?
Jsem.
Fajn.
Počkej!
- Erin… - Už toho mám dost.
Celou dobu mám obavy z toho,
kolik času trávíš s Jackie a jak moc se ti líbí.
- Blbost. Chodí s Alexem. - To vím. Víš to ty?
Snášela jsem flirtování a občasný sex.
Na tom jsme se dohodli a já to brala.
Ale ty ses vyspal s Olivií?
S mojí nejlepší kamarádkou?
Je konec.
Končím. Nadobro.
- Erin. - Ani to nezkoušej.
Skončila jsem.
To je fakt hnusárna.
Tohle se fakt povedlo.
Vstávej.
- Jedeme. - Díky.
Mám hlad jako vlk. Nestihl jsem se najíst.
Ta restaurace byla boží, co?
Přesně tuhle atmosféru chci u nás.
A Dean?
Nemůžu uvěřit, že se mu to povedlo.
Vytvořil naprosto úžasné místo.
Jo, fakt super.
Jsi v pohodě?
- To myslíš vážně? - Ano.
Aha.
Ne, nejsem v pohodě.
Jsem naštvaná.
Jsem hodně naštvaná.
- Zase kvůli… - Práci?
Měli jsme si bez ní užít jednu jedinou noc.
Ale tys nemluvil o ničem jiném.
To není pravda.
Nemůžu za to, že tam přišel.
Co jsem měl dělat? Ignorovat ho?
Jasně, že ne.
Ale nemusel jsi na dvě hodiny zmizet.
Nechápu, o čem tady pořád mluvíme.
Práce v kavárně mě baví. Jde mi to.
Což by bylo v pořádku, kdyby to nebylo jediné, co děláš.
- Tahle posedlost je… - Tohle není posedlost.
Dělám to, abychom se měli dobře. Co je na tom špatného?
Zlato, co je na tom špatného? Chci, abychom měli lepší život.
Řeknu ti, co je na tom špatného. Takový život nechci.
Co tím chceš říct?
Ty se za mě stydíš? Není pro tebe kavárna dost dobrá?
Přestaň s tím.
Vážně. Přestaň.
Chodila jsem na Berkeley…
Jasný, nejsem dost chytrý.
To snad ne.
Ach jo.
Chtěla jsem říct, že jsem šla na Berkeley, abych byla tímhle člověkem.
Člověkem, který celý den pracuje, nevídá svoje kamarády
a kvůli termínům nechodí na večírky.
Ale pak jsem přišla sem a došlo mi, že ne všichni žijí takhle.
Ani ty tak žít nemusíš.
Nedělej ze mě nějakého šíleného workoholika.
Snažím se v životě něco dokázat.
A místo toho, abys mě podpořila a byla na mě trochu hrdá,
tak mi to zazlíváš.
Nezazlívám ti to.
Jenom…
Hele, je nám 25.
Chci se chovat, jako že mi je 25.
Chci cestovat.
Chci chodit tancovat nebo se třeba učit francouzsky. Cokoli.
Nechci vynechat tuhle zábavnou část.
Prostě mi to za to nestojí.
Ale mně jo.
Aha. Tak jo.
Myslela jsem si, že tohle je jen malý problém,
který vyřešíme. Ale vypadá to…
že je za tím víc.
Co tím chceš říct?
Každý chceme něco jiného.
Tobě to nedochází?
Chci tebe.
Dneska, když jsi byl s Deanem…
Takhle spokojeného jsem tě neviděla už celou věčnost.
Nemůžu ti to upírat.
Ale nemůžu se ti podřizovat.
To není pro dlouhodobý vztah dobré.
Takhle…
Takhle to nemělo dopadnout.
Možná tím problémem…
nebyly peníze nebo práce
nebo ta naše svatba.
Možná jsme jím my.
Ahoj. Jak jste si to užili? Co to je?
Co se ti stalo?
Měla bys vidět toho druhého.
Řekne mi někdo, co se mu stalo?
Nikdo?
Jsem jeho dvojče.
Nebonzuju.
To jako vážně?
- Chci vysvětlení. - Ahoj.
- Můžete nám dát chvilku? - Jsi v pohodě?
Volal mi Mato.
Přišel s řešením.
To je skvělé.
Ty ale nevypadáš nadšeně.
Nemůže nám půjčit peníze.
Aha.
Jeho známý má zájem o náš pozemek.
Promiň. Vím, že je to tvá koupelna.
Jen jsem se chtěl vyhnout Alexovi.
To je v pohodě.
Hned vypadnu.
- To, co se stalo… - Nechci to řešit.
Nemá smysl očistit jednu stranu.
Ukaž.
Au.
Nehýbej se.
Řekneš mi, proč tě uhodil?
Cole.
Jackie.
Myslím, že to zvládnu sám.
Spíš ti s tím pomůžu já.
Díky, Jackie.
Zlato.
Tahle část je hodně citlivá.
Musíš ji správně ošetřit.
Jinak se bude špatně hojit a zůstane tam jizva.
A tyhle jizvy…
Tahle zranění se těžko schovávají.
A taky těžko napravují.
Víš, co tím myslím?
Tentokrát to nebude tak jednoduché.
PÍSNIČKA PRO SKYLERA NATHAN WALTER
Když se na tebe podívám,
zatají se mi dech.
Jsem jako prázdná kniha,
co čeká na příběh…
MODRÝ JESTŘÁB JE ONLINE
Zelená poštolko,
tady modrý jestřáb. Přepínám.
Zahrajeme si?
Tady zelená poštolka.
Jdeme na to.
Celý život sním,
že poznám někoho, jako jsi ty, a štěstím se rozzářím…
Už je hodně pozdě.
Měli byste si jít lehnout.
Ne že nebude moct kvůli tvému hraní usnout.
Neboj, mami.
To už jsem párkrát slyšela.
Co máš s rukou?
To snad ne.
To jsi byl ty?
Ráno si o tom promluvíme.
Dobrou noc.
To snad ne.
…příběhy, co vyprávím,
všem lidem laskavým…
Ahoj, mami.
Teď u jednoho stolu
je vyprávíme spolu.
Když se na tebe podívám,
pocit jak Alenka v říši divů mám.
Celý život sním,
že poznám někoho, jako jsi ty, a štěstím se rozzářím.
Vezmou si z knihovny
příběhy, co vyprávím,
všem lidem laskavým.
Pamatuj si tuhle chvíli,
kdy u jednoho stolu
je vyprávíme spolu.
Překlad titulků: Lucie Tatransky