Tohle ti bude slušet.
Zkus si to.
Nechce se mi tam.
Musíš.
Teď patříš mezi nás a pouť je důležitá událost.
Musíš vypadat dobře.
Alexovi je fuk, jestli vypadám jako kovbojka.
Má na mysli důležitější věci.
- Jako co? - Jako soutěžení.
A to, že se na mě pořád zlobí.
Pořád se na tebe zlobí kvůli té večeři?
To bylo dávno.
A všechno kvůli Coleovi, který se choval strašně.
Lidi v opilosti říkají hnusné věci.
Ne, říkají upřímné věci.
Řekl, že by byl radši, kdybych nikdy nepřijela.
No, možná to je tak,
že co se škádlívá, to se rádo mívá.
To se mi nelíbí.
A vůbec, chodím s Alexem.
Aspoň myslím.
Musíte si promluvit.
Zkoušela jsem to.
Zkus to znova.
Tak jo, mám nápad.
Tyhle ti budou.
No tak, zkus si je.
Ty mi nebudou slušet. Měla by sis je vzít ty.
Je to jediný den v roce, kdy mě rodiče nechají dýl venku.
Musím si na sebe vzít něco úžasného.
No,
co třeba…
tohle?
Patřily Lucy. Chtěla by, aby sis je vzala.
Ty jo, jsi si jistá?
Děkuju.
Tak jo. Vezmu si je, když si ty vezmeš tohle.
MŮJ ŽIVOT S WALTEROVIC KLUKY
- Ahoj mami. - Ahoj zlato.
- Vzal sis prášky? - Nemusíš se ptát každý den.
Já vím, ale… Dobře.
Máš pravdu, promiň.
Mami, jdeme na pouť.
Zdravím, paní Walterová. A nashle.
Máš mi říkat Katherine.
Dobře, doktorko Katherine.
- Máš nabitý telefon? - Jo.
Super. Díky, že na něj dáš pozor.
- Mami. - Promiň.
Děkuju.
Zlato.
Bude v pohodě.
Tohle dnes přišlo.
Neurologové si žijou.
A to je za dvacet minut.
Je načase zavolat Matovu kamarádovi, tomu developerovi.
Uvidíme, co nám řekne.
Draslík hraje zásadní roli v podávání špičkových výkonů.
Píšou to v učebnici chemie.
Nemám hlad.
Hele, poslyš.
Chci, abys věděl, že jsem to na té večeři udělala
pro tvou mámu, ne pro Colea.
Přece jen to byl její velký den.
O to mi šlo, o nic jiného.
- Takže jsi nedala přednost Coleovi? - Dala jsem přednost tvé mámě.
Ale nejde jen o to.
Neřekla jsi mi, že ten úkol navíc byl pro něj.
Ne pro tebe.
Pan Choudhry mě poprosil, ať mu to dám.
Co jsem měla dělat?
Mohla jsi mi říct pravdu.
Vážně?
S Colem si jdete po krku
a já…
Nechtěla jsem, aby sis to špatně vyložil.
To mě máš za takovýho blba, že mi nemůžeš nic říct?
No, nechtěla jsem to říkat…
Ale vážně, je fakt náročné
být mezi dvěma mlýnskými kameny.
- Musíte to hodit za hlavu. - To se snadno říká.
Proč?
Dobře, no. Ale abys věděl,
jsem tady a vybírám si tebe.
SKŘIVAN
DO VLASTNÍCH RUKOU DŮLEŽITÉ DOKUMENTY – WILL WALTER
Čus.
Namazal jsem mu nohy.
A dal mu elektrolyty. Je připravený.
- Dal jsi mu na cestu přepravní chrániče? - Na rozdíl od tebe nejsem zelenáč.
Proto tě nechci za pomocníka. Nebereš to vážně.
Udělal jsem všechno na tom seznamu.
Co mi poděkovat, že jsem tím strávil celé ráno?
A ano, měl na sobě chrániče.
Najednou cítím hnůj.
Ty jo. Calamity Jane si nasadila ostruhy.
Pěkný klobouk.
Cole. Přestaň.
Dobře.
Co se děje tentokrát?
Proč děláš blbýho?
Nevíš, co jsi mi řekl?
Na tom předávání cen?
Moc si toho nepamatuju.
Víš co? Každý se na to vymlouvá, ale já to neberu.
Pití tě neopravňuje k debilnímu chování.
Další je Alex Walter s číslem 8.
Ahoj.
Je v obýváku.
Ahoj.
Promiň. U smutných filmů vždycky brečím.
Dr. Divnoláska?
Netušil jsem, že je to takový doják.
Co tady děláš?
Jen jsem ti přinesla tohle. Byla jsem nedaleko…
- Až tady? - Na procházce.
Nechceš…
Teda jestli…
Promiň. Chceš se jít projít?
Stejně bychom měli probrat pronájem bytu.
Jasně. Čerstvý vzduch mi prospěje.
To jo.
Jdu se převléknout.
Dobře.
To bylo boží.
Celou dobu jsem tajila dech.
To já taky.
Fakt?
Jo. Bál jsem se, že budu moc pomalý,
navíc nejsem zvyklý na diváky.
Vůbec to nebylo poznat.
Vypadal jsi jako profík.
A dnes se nedařilo jen tobě.
Mám pohovor na letní stáž
ve firmě absolventky Princetonu.
To je pecka.
Je to v Lockwoodu,
ale mají kanceláře taky v Denveru, Chicagu, New Yorku a Houstonu.
Ale ten pohovor je zítra během tvé soutěže.
To nevadí.
Vím, co pro tebe Princeton znamená.
Jsem na tebe pyšný.
Jsem utahaná. Už nedám ani větu.
Já taky. Kašleme na to?
Dáme si zítra maraton?
Chci to mít do zítřejšího koncertu hotové.
Jdete na ten koncert? Bude to pecka.
Tvoje oblíbené.
Trojité latte, extra vanilka a med.
Ahoj Olivio. Zrovna odcházíme.
Erin.
No tak. Dej mi pět minut.
Pak tě nechám na pokoji.
- Zkusila jsem všechno. Nevím, co dělat. - Řeknu to dvěma slovy. Holčičí kodex.
Neměla jsi spát s jejím klukem.
Trojité latte tohle nespraví.
To bylo víc než dvě slova.
Radši blbá v matice než blbá kámoška.
- Půjdu po něm! - To myslíš vážně?
Vypadá to, že to stěží drží pohromadě.
- Neboj. - Nathane!
Co?
Tak jo, můžeme.
Bože, jsi v pohodě?
- Nebouchl ses do hlavy? - Ne.
Jsem v pohodě.
- To bylo nebezpečné. - Proč?
- Protože mám epilepsii? - Ne, je to prostě nebezpečné.
Pro kohokoli.
No, je mi trochu trapně, že jsi mě viděla takhle.
Buď v klidu.
Naši písničku jsem si pustila asi 500krát.
„All of Me“ už umím líp jak Jon Legend.
To není naše píseň.
Ale je.
Je to „Let My Love Open the Door“.
- Cože? - Jo.
Z toho výletu.
Cože?
Do Telluride.
Pamatuješ?
Počkej, máš pravdu. Naprosto jsi zkomolil text.
Já za to nemůžu. Pete Townsend neumí moc artikulovat.
To je tím přízvukem.
On ten text nedává moc smysl
ani normálně.
- Ale dobře, Pete. - Přesně.
- Ať si píše, co chce. - Souhlas.
Jak jsem mohla zapomenout?
Proč jsi seknul s kavárnou?
- Byl to tvůj projekt. - Byl náš.
Ale ty jsi ho hltal víc.
Bez tebe to tam bylo moc těžké.
Všechno jsem podělal.
Ne, není to jen tvoje chyba.
Ale jsem zmatená.
Dal jsi přednost Skřivanovi a pak jsi odešel.
Pořád pracuješ v realitce?
- Nesnášíš to. - To jo.
Netuším, co dělat dál.
Jsem moc starý na to být ztracený.
Rozhodně nejsi starý.
Vím, že něco vymyslíš.
Jednu věc jsem vymyslel.
Jsi pro mě důležitější než jakákoli práce.
Náš vztah je důležitější než práce.
A je fakt smutné, že mi to došlo až po rozchodu.
Co kdybychom se naučili líp komunikovat?
Můžeme nastolit rovnováhu mezi vztahem a prací.
A uvidíme, jak to půjde.
Dobře, ale… aby to fungovalo, musíme to oba opravdu chtít.
Hayley, já to fakt chci.
- Tak na co čekáme? - Co?
Chci si tě vzít.
Vždycky jsem si tě chtěla vzít.
Takže si můžeme máchat kotníky, nebo do toho skočit po hlavě.
Což je trochu riskantní, ale už jsme toho spolu něco naplavali.
Příliš metafor o vodě?
- Trochu. - Promiň.
- Svatba byla součást problému. - Zapomeň na velkou svatbu.
Můžeme se vzít klidně na radnici.
Chci konečně začít náš společný život.
Dobře, ale naše mámy by nám neodpustily,
kdyby to bylo na radnici.
To je pravda.
Víš…
být zpátky doma bylo docela fajn.
Zase jsem byl v přírodě.
Je to tam krásné.
Chceš mít svatbu na farmě?
Nic okázalého. Skřivan může udělat jídlo.
Můžeme zapojit děti. Táta udělá cupcaky.
I malá svatba je náročná na plánování.
Kde bychom vzali…
Jackie.
- Jo. - Myslíš, že to vašim nebude vadit?
Blázníš? Budou nadšení.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Díky, že jste přijel.
Mějte se.
AURELITA COUNTY POUŤ
Ahoj.
Máma říkala, ať na tebe dohlédnu.
- To je tak ponižující. - Jen se o tebe bojí.
Jo, já vím.
Ale chci dokázat, že pořád můžu dělat spoustu věcí.
Komu?
Možná to chci dokázat sobě.
To chápu, ale mně nic dokazovat nemusíš.
Víš to, viď?
Vážně?
Vážně.
Tak jo.
Slečno Howardová,
co z vás dělá ideální kandidátku pro naši firmu?
Jsem velmi pracovitá a extrémně organizovaná.
Dále.
Máš čas?
Trénuju na pohovor.
To je…
Jo, dopis z Julliardu.
Otevři ho ty.
Opravdu?
Jo.
- Vzali mě? - Jo.
- Fakt? - Jo, vzali tě.
Fakt?
Co se děje?
No, nevím, jestli budu moct jít.
Budu potřebovat zaplatit jídlo a ubytování a taky školné.
Zavolám strejdovi.
Má ložnic, že neví, co s nimi.
A školné? Jsem si jistá, že ví o nějaké brigádě.
- Fakt? - No jasně.
Musíš tam jít!
- Tak jo. Děkuju. - Jo.
Jupí!
Tak jo.
Jsi v pohodě?
Jsem nervózní.
Co ty?
- Stačí jet tak, jak jsem jel včera. - Rozneseš je na kopytech.
Spíš se těším, až půjdeme na ten koncert.
Bude to moje premiéra.
To musíš zažít. Potkáme se tam?
- Jo. Danny mě tam vyzvedne. - Rozneseš je na kopytech.
Díky.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Dáme ruské kolo, nebo houpačky?
Houpačky. Ale chceš něco vidět?
- No jasně. - Připravená?
Jo.
- Grace! - Nejsou krásné? Ale to není všechno.
Ty brďo.
Tomu říkáš ideální oblečení na pouť?
Já vím, ale pak je ten koncert a ty šaty můžu mít i v noci,
protože jsou prostě úžasné.
- Dobře. Tak jdeme. - Tak jo.
Další je Alex Walter s číslem 8, který nám včera ukázal slušný debut.
Pořádně mu zatleskejte.
Ale ne, taková tragédie.
Rozbily se mu otěže.
Tenhle nováček v soutěži začal skvěle,
ale tohle musí být pro Alexe Waltera zklamání.
Byls super, Alexi.
No tak, klid.
- Snažíš se mě zabít? - Cože?
Nezkontroloval jsi otěže.
Praskly.
Kontroloval jsem je třikrát.
- A kontrolovat je má i jezdec. - Kontroloval jsem je.
- A byly v pohodě. - To je jedno.
Můžeš jít. Tvou pomoc už nepotřebuju.
Podívej se. Jsou prodřené.
Asi praskly při zatáčce, ale to nepřiznáš.
Je jednodušší vinit mě.
To fakt sedí od někoho tak nezodpovědného.
Vím, že o mně nemáš valné mínění,
ale doufal bych, že víš, že bych ti nikdy záměrně neublížil.
To myslíš vážně?
Děláš to celý můj život.
O čem to mluvíš?
To s Paige? To bylo dávno.
Byla to moje první holka. Jak jsi mohl?
Nevěděl jsem o vás.
Proč mi aspoň jednou nemůžeš věřit?
Vždycky si myslíš to nejhorší.
Nevěděl jsem to.
- Byl jsem pryč celé léto. - Jo, to už jsem slyšel.
Ale teď jsi s Jackie, ne? Tak co na tom sejde?
Nejde jen o to, co se stalo s Paige.
A ty to víš.
Jde o to, jak je pro tebe všechno lehké.
Jak kdykoli, když mě potká něco dobrého,
tak to zničíš.
Chováš se, jako by ti všechno patřilo.
A je ti jedno, komu ublížíš.
Celý život žiju ve tvém stínu.
Víš, jak těžké to je?
Máš veškerou pozornost. Jsi okouzlující.
Všichni se s tebou chtějí kámošit. Jsi nejoblíbenější na škole.
I moje holka mě opustí a jde za ožralým Colem,
který ničí máminu noc.
Ta noc mě mrzí.
Všechno mě to mrzí.
Ani nevíš, jak moc.
Ale ty zase nechápeš, jak těžké je žít v tvém stínu.
- V mém stínu? - Jo.
Tvém stínu.
Dokonalý Alex Walter.
Tak milý, chytrý a spolehlivý. Nikdo rodičům nedělá takovou radost.
Víš, kolikrát jsem si přál, abych byl víc jako ty?
Podívej se na mě.
Známky mám v pytli.
Nohu taky.
Fotbal byla moje šance.
A teď je to pryč.
Jinou šanci na stýpko nemám.
Jak jsi říkal, ukončil jsem kariéru v druháku.
- Nemyslel jsem to tak. - Ale měl jsi pravdu.
Jsem k ničemu. Lúzr.
Naši dali za rehabilitace jmění.
A k čemu to bylo?
Jsem troska. Všechny jsem zklamal.
- Jsem na obtíž. - To neříkej.
Rozumíš?
Nejsi troska.
Nikoho jsi nezklamal.
A rozhodně nejsi na obtíž.
Jsi Cole Walter. Můj bratr.
A i když tě chci občas zabít,
nikdy se na tom nic nezmění.
Vím, že mi to nebudeš věřit.
Ale je mi to líto.
Mně taky.
Pojďme ho odstrojit.
Koukám, že se úspěšně věnuješ spoustě aktivit.
Máš v plánu i nějakou vedoucí pozici?
Rozhodně. Ve třetím ročníku se na to chystám.
To mě nepřekvapuje.
Tvůj táta byl vůdčí osobnost.
Znala jste tátu?
Ne moc dobře. Na Princetonu jsme bydleli na stejném patře.
Bože.
Četla jsem o té nehodě.
Mrzí mě, čím sis musela projít.
Děkuju.
Ráda bych náš pohovor zakončila takovou zajímavou otázkou.
Jak bys slepému člověku popsala zlatou barvu?
Jackie?
Omlouvám se. Na co jste se ptala?
Jak bys slepému člověku popsala zlatou barvu?
No…
to netuším.
Vezmu zbytek těch věcí.
Ne, nech to na mně.
Znamená to, že jste zakopali sekeru?
Asi jo.
Nebudu se vyptávat, ale jsem rád.
Jo.
Měl jsi fakt smůlu.
To jo.
Sice to nevyšlo, ale zůstal jsi v klidu. A vzal jsi ohled na svého koně.
Jsem na tebe hrdý.
Díky.
Hele, když jsi dojezdil,
přišel ke mně chlap z jezdecké asociace.
Chce tě poznat.
Vždyť jsem to nedokončil.
To je jedno. Tihle chlapi vidí potenciál.
Dobrá práce.
Jo, super.
- Díky. - Moc děkuju.
Umírám hlady.
- Celý den jsem nejedla. - Já asi nemám hlad.
Probrali jsme Londýn.
Teda spíš on.
Odjíždí.
Řekl to naprosto klidně.
Jako bych byla nahraditelná.
Jako že si najde někoho, ať bude kdekoli. Že o nic nejde.
Víš, že tak to není.
Jsi nenahraditelná.
Dobrá zpráva je,
že můžeme brečet spolu.
Zůstaly jsme samy.
No, víš…
Včera jsem viděla Willa.
Nebylo to divné?
Jo, to rozhodně.
Ze začátku.
Ale pak jsme si uvědomili, jak strašně nám bez sebe je
a že chceme být manželé.
Aha.
Zapracujeme na komunikaci
a Will už nebude tak moc pracovat.
Jasně. Můžeme si objednat pití?
Chceme se vzít hned. Rodiče říkali, ať to uděláme na ranči.
Co nejdřív.
- Ty bláho. - Viď?
Kde je ta servírka?
Dobrý den.
Chtěla bych lahev šampaňského.
- Jistě. - Lahev?
Ano, lahev.
Musíme naplánovat rozlučku.
Tady, Newyorčanko.
Kde je Danny? Měl mě…
Odvézt. Já vím. Benny chtěl, aby mu přečetl pohádku.
Tak pro tebe jedu já.
Neřekneš nic na ten pickup?
Jedu za Alexem na pouť.
Skoro rok jsem spravoval motor.
Konečně funguje.
- Jdeme na koncert. - Já vím.
Neboj. Zavezu tě tam.
Aha. A Alex to ví?
Buď v klidu, ví to.
Promluvili jsme si.
- O čem? - O všem.
Prosím.
Koukal jsem na tebe. Máš talent.
Děkuju.
Soutěžíš i jinde?
Ne, ale chtěl bych.
Poslední roky máme víc peněz na stipendia.
Hledáme mladé talentované lidi.
Ne milovníky adrenalinu.
- Zajímá vás to? - Stipendium na vysokou?
Jo, zajímá.
Dobře. Možná ti dokážu zajistit místo na letním soustředění.
- Děkuju. - Díky, Chete.
Dáš léto v Montaně?
Jako celé léto?
Bude to dost nudná cesta, když nebudeme mluvit. Takže…
Fajn. Co Alexovo soutěžení?
- Katastrofa. - Jak to?
Co se stalo?
Nepovedlo se mu to.
Ale to nevadí, protože…
Bude ti to chtít říct osobně.
Sakra.
To ne.
Sakra.
Opravíš to?
Nemám nářadí. Jel jsem pro něj, ale musel jsem tě vyzvednout.
Aha, takže je to moje chyba.
Teď si určitě přeješ, abych tu nebyla. Nemusel bys tady trčet se mnou.
Zavolám Willovi, ať přijede.
- Tohle asi nedám. - Rozbije se to.
Je to z 19. století. Dobrý den.
Co to sakra děláš?
Jak jsi říkala, kafe to nespraví.
- Jasně. - Každý si zaslouží druhou šanci.
- Tudy - Nesahejte na mě.
Chtěla jsem ti to vysvětlit.
Už jsi to vysvětlila.
Měla jsem vědět, že ti to ublíží.
Ale nedošlo mi to, protože…
jsem nechtěla.
Pozornost od Colea byla jako droga.
Věděla jsem, že je to špatné, ale ten pocit…
Mohla jsem dělat,
že jsem oblíbená.
Aspoň na chvíli.
A to se těžko odmítalo.
Byly jsme kámošky od třetí třídy.
Nechybí ti to?
To bodnutí do zad to všechno zazdilo.
Pamatuješ, jak jsme byly na táboře a vařili tak hnusně,
že jsme šly pěšky až k McDonaldu
a ty sis vyvrtla kotník?
Nebo jak jsme si dělaly vlastní kostým M&M na Halloween?
Pamatuješ?
- Byla jsi arašídová a já čokoládová. - Jo.
Moc mě to mrzí.
Odpusť mi prosím.
Fakt mi chybí moje nejlepší kámoška.
Věděla jsem, že Cole spí s jinými holkami.
Nemůžu ti to mít za zlé.
Možná trochu.
Ale ne navždy.
Slib, že už se to s žádným klukem nestane.
Slibuju.
Všechny ty vzpomínky byly o jídle.
Mám hlad jako vlk.
Utekla jsem z fronty, abych šla na tuhle atrakci.
- Tak jo, jdeme na jídlo. - Dobře.
Chci si dát ty zatočené hranolky.
- Ty na tyčce. - Bramborové tornádo?
- Ahoj. - Ahoj.
Mrzí mě, že to nevyšlo.
No, možná pojedu na letní soustředění.
Možná?
Znamenalo by to nechat tu Jackie celé léto.
Musím to s ní probrat.
Měl bys dělat to, co chceš dělat ty.
Já vím.
Jdete? Brzo to začne.
Jo.
Pojď.
Alexi?
Počkám tady.
Jackie tu bude každou chvíli.
Dobře.
Pojď.
Díky.
Motor byl tak horký, že je kapota pořád teplá.
Můžeš to zkusit.
Aspoň neumrzneš.
Jsem v pohodě.
Jak chceš.
Jsem ráda, že jsou zase spolu.
A budeme tu mít svatbu.
Je to super.
Pamatuješ, když jsme sem přišli?
Nebyla jsi nadšená, že budeme bydlet s mými rodiči.
Chtěla jsem náš vlastní domov.
Ale náš domov je tam, kde jsme spolu.
To bylo před 20 lety.
Byla to pořádná jízda.
To nám nikdo nevezme.
Udělal jsi, co se dalo.
Měl bys být hrdý.
Udělali nám slušnou nabídku.
Musíme to vzít.
- Tak trochu. - Ty jo.
Paige?
Běž si s ním promluvit.
No tak.
Ahoj Alexi.
Díky.
Ahoj.
Nedivím se, jestli mě nenávidíš.
- Naprosto… - Ne. Tak to není.
Můžeš si dělat, co chceš.
Možná nejsem Cole Walter, ale i tak za to stojím.
Měl jsem tě fakt rád.
O hodně jsi přišla.
Já vím.
Ale nakonec to skončilo dobře.
Měj se.
Ty taky.
Fakt je teplá?
Vyzkoušej to.
Will brzo přijede.
Jak šel ten pohovor?
Hrozně.
Zasekla jsem se na poslední otázce.
Jackie Howardová se na něčem zasekla?
Zeptala se, jak bych popsala zlatou barvu slepci.
Co jsi řekla?
Nic. Úplně jsem zamrzla.
Ale měla jsem říct,
že je jako chuť teplého medu.
Nebo jako když Nina Simone zpívá „I Put A Spell On You“.
Nebo že je jako ten pocit,
když ti na tvář svítí slunce.
Ale nic z toho jsem neřekla, protože jsem myslela na něco jiného.
Byla jsem rozhozená.
A to nesnáším.
Mrzí mě, že si myslíš, že tě tady nechci.
Říkal jsi, že si to nepamatuješ.
Odešla jsi, než jsem to mohl doříct.
Hele.
Mezi mnou a Alexem to skřípalo dlouho před tvým příchodem.
Snažil jsem se to napravit.
Pak ses objevila ty a byl konec.
Neříkal jsi, že jste to s Alexem urovnali?
Jo, nakonec jo.
Ale to neznamená, že je to snadné.
Nehodlám mu znova zlomit srdce, ale…
pořád tě chci.
Co s tím je?
Rozvodový řemen. Musíme ho odtáhnout.
- Ahoj. - Ahoj.
Odešel jsi z koncertu?
Jo, nebylo to nic moc.
Všechno v pohodě?
Jo.
Hele, Jackie?
Nechceš si do životopisu přidat svatební koordinátorku?
Cože?
- Bude svatba. - Co?
Jo.
Panebože.
- Gratuluju, Wille. - Konečně.
Super!
Miluju svatby.
Překlad titulků: Lucie Tatransky