Den her vil klæde dig.
Her, prøv den på.
Jeg vil ikke med.
Det skal du. Dyrskuet er en del af din assimilation i Silver Falls.
Du skal passe ind.
Alex er ligeglad, med om mit tøj skriger folkedans.
Han har vigtigere ting at tænke på.
-Såsom hvad? -Såsom konkurrencen.
Og hvorfor han stadig er sur på mig.
Stadig? På grund af prisoverrækkelsen? Det er 100 år siden.
Og det hele var på grund af Cole, som er helt forfærdelig.
Fulde folk siger modbydelige ting.
De siger ærlige ting.
Og Cole sagde, han ville ønske, jeg aldrig var kommet.
Måske er det, som når en dreng river dig i håret, fordi han kan lide dig.
Jeg hader den tanke.
Og jeg er sammen med Alex.
Det tror jeg i hvert fald.
Du må tale med ham.
Jeg har prøvet.
Prøv igen.
Okay, jeg har en idé.
De her passer til dig.
Prøv dem på.
Jeg tror ikke, jeg kan bære dem. Måske skulle du have dem på.
Dyrskuet er det eneste tidspunkt, hvor jeg må blive sent ude.
Så mine modevalg er enormt vigtige.
Jamen
hvad så med…
…den her?
Den var Lucys. Jeg tror, hun ville elske, at du bar den.
Åh gud. Er du sikker?
Tak.
Okay, jeg tager den på, så længe du tager den her på.
-Hej, mor. -Hej, skat.
-Har du taget din medicin? -Du skal ikke spørge hver dag.
Jeg ved det, men det er bare… Okay.
Du har ret, undskyld.
Mor, vi tager til dyrskuet.
Hej, dr. Walter. Og farvel.
Kald mig Katherine, Skylar.
Okay, dr. Katherine.
-Har du strøm på mobilen? -Ja.
Okay. Tak, fordi du passer på ham.
-Mor. -Undskyld.
Tak.
Skat.
Han skal nok klare den.
Det her kom i dag.
Neurologer tjener godt.
Og det var bare for 20 minutter.
Jeg ringer til Matos ven.
Bygherren.
Ser, hvad han siger.
Kalium spiller en nøglerolle for at præstere optimalt i sport.
Det siger min kemibog.
Ikke sulten.
Okay. Hør her.
Du skal vide, at jeg gjorde det, jeg gjorde til prisoverrækkelsen,
for din mor, ikke for Cole.
Hendes store aften skulle ikke ødelægges.
Det var det, jeg tænkte. Intet andet.
Så du valgte ikke Cole til?
Nej, jeg sværger. Jeg valgte din mor.
Men det er ikke kun det.
Du sagde ikke, at ekstraopgaven var til ham.
Du lod mig tro, den var din.
Mr. Choudhry bad mig give ham den. Hvad skulle jeg have gjort?
Du kunne have sagt sandheden.
Kunne jeg?
Du og Cole har skændtes konstant. Jeg…
Du skulle ikke tro alt muligt.
Er jeg virkelig så stor en nar, at du ikke kan tale med mig?
Jeg ville ikke sige det.
Det er bare virkelig svært
at stå i midten af det mellem dig og Cole.
-Du må komme videre. -Så simpelt er det ikke.
Hvorfor ikke?
Jeg ved ikke, om det gør fra eller til,
men jeg her, og jeg vælger dig.
REKOMMANDERET POST VIGTIGE DOKUMENTER - WILL WALTER
Hej.
Jeg har givet ham omslag på. Og elektrolytter i foderet. Han er klar.
Havde han sine transportgamacher på herhen?
-Det er måske din første rodeo… -Du er for useriøs som hestepasser.
Jeg gjorde alt på din tjekliste.
Hvad med et: "Tak, Cole," for at have knoklet hele morgenen?
Og han havde transportgamacher på.
Jeg synes nok, her stank.
Så for pokker. Calamity Jane har fundet pisken frem.
Lækker detalje.
Cole, lad være.
Okay.
Hvad er der nu?
Som om du ikke ved det.
Det, du sagde til mig?
Til din mors prisoverrækkelse.
Jeg kan ikke huske den aften.
Den undskyldning bruger alle, men jeg køber den ikke.
Druk giver dig ikke lov til at være en nar.
Nu har vi nummer otte, Alex Walter.
Hej.
Han er inde i stuen.
Hej.
Undskyld. Du ved, jeg altid græder til triste film.
Dr. Strangelove?
Jeg anede ikke, det var en tåreperser.
Hvad laver du her?
Jeg kom for at aflevere de her til dig. Jeg var i nærheden…
-Helt herude? -For at vandre.
Har du lyst til…
Jeg mener, hvis…
Undskyld. Vil du med?
Vi skal nok alligevel tale om lejekontrakten.
Ja. En smule frisk luft kunne være godt.
Ja.
Jeg klæder lige om.
Okay.
Det var fantastisk.
Jeg holdt vejret hele løbet.
Det gjorde jeg også.
Seriøst?
Ja. Jeg var bange for at være for langsom, og jeg er ikke vant til tilskuere.
Det kunne jeg slet ikke se. Du lignede en professionel.
Jeg havde også en god dag i dag.
Jeg skal til samtale om en sommerpraktik hos en tidligere Princeton-studerende.
Det er fantastisk.
Jobbet er i Lockwood, men de har kontorer i Denver, Chicago, New York, Houston.
Men samtalen er i morgen under din konkurrence.
Det er i orden. Jeg ved, hvor meget Princeton betyder for dig.
Og jeg er stolt af dig.
Jeg kan ikke skrive én sætning mere.
-Ditto. Skal vi stoppe? -Kan vi læse videre i morgen tidlig?
Jeg vil ikke tænke på skole før koncerten i morgen.
Kommer I til koncerten? Fedt, Det bliver så godt.
Din yndlings.
Tredobbelt latte, ekstra vanilje og honning.
Hej, Olivia. Vi skulle lige til at gå.
Erin.
Giv mig fem minutter. Hvis du så stadig hader mig, får du fred.
Jeg har prøvet alt. Jeg er i vildrede.
To ord, Olivia. Dårlig stil.
Knald ikke med din bedste vens fyr.
Der skal mere end en gratis latte til for at ordne det.
Det var mere end to ord.
Hellere talblind end en dårlig ven.
-Jeg er den næste! -Vent. Seriøst?
Den er holdt sammen af malertape og rustne skruer.
-Det skal nok gå. -Nathan!
Hvad?
Jeg er klar.
Åh gud. Er du okay?
-Slog du hovedet? -Nej.
Jeg har det fint.
-Det var så farligt. -Hvorfor?
-Fordi jeg har epilepsi? -Nej, det er bare farligt.
For alle.
Jeg er lidt flov over, at du så mig i den tilstand før.
Tag det ikke så tungt. Jeg har lyttet til vores sang 500 gange.
Jeg synger "All of Me" bedre end John Legend nu.
Det er ikke vores.
Jo, det var.
Nej, "Let My Love Open the Door".
-Hvad? -Jo.
Fra vores roadtrip.
Hvad?
Til Telluride.
Husker du?
Du har ret. Og du troede, de sang: "Lad Marlo åbne døren."
Det er ikke min skyld, at Pete Townsend mumler.
Det er accenten.
Det giver mere mening, at Marlo åbner døren end kærligheden.
-Men okay, Pete. -Okay, Pete.
-Som du vil. -Som du vil.
Tænk, at jeg glemte det.
Hvorfor droppede du Lark After Dark? Det var dit hjertebarn.
Vores hjertebarn.
Ja, men du elskede det højest.
Jeg kunne ikke være der uden dig.
Jeg ødelagde det hele.
Nej. Det var ikke kun dig.
Men jeg er forvirret.
Du valgte Lark frem for mig, og så sagde du op.
Og du er stadig ejendomsmægler. Du hader det job.
Ja.
Jeg aner ikke, hvad jeg skal gøre nu.
Jeg er for gammel til at være så fortabt.
For det første er du ikke gammel.
Du finder ud af det.
Én ting har jeg fundet ud af.
Du er vigtigere for mig, end noget job kan være.
Vi to er vigtigere end noget job.
Det burde ikke have krævet et brud at indse det.
Hvad hvis vi lærer at blive bedre til at kommunikere?
Laver nogle regler for at balancere arbejde og privatliv?
Og tager én dag ad gangen?
Okay, Will. Men hvis det skal fungere, skal vi begge virkelig ville det.
Hayley, jeg vil det virkelig.
-Hvad venter vi så på? -Hvad?
Jeg vil giftes med dig.
Jeg har altid villet giftes med dig.
Så vi kan dyppe tæerne i børnebassinet eller springe på hovedet i den dybe ende.
Det er farligt, men vi kender farvandet, for vi har svømmet i det.
For meget svømmemetafor?
-Lidt. -Undskyld.
-Men brylluppet var et problem. -Så glem det store bryllup.
Vi kan blive borgerligt viet.
Det skal bare overstås, så vi kan starte vores liv sammen.
Men vores mødre ville aldrig tilgive os, hvis vi blev gift på rådhuset.
Det er sandt.
Faktisk…
…har det været ret dejligt at være hjemme igen.
Forbindelsen til jorden.
Det er smukt derude.
Vent, vil du holde brylluppet på ranchen?
Et simpelt bryllup. Og få Lark til at levere mad.
Ungerne kan hjælpe. Far kan lave sine cupcakes.
Et lille bryllup kræver stadig meget organisering.
Hvordan får vi alle…?
Jackie.
-Jep. -Er det okay med dine forældre?
De vil elske det.
Jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig.
Tak, fordi du kom.
Hav det godt.
AURELITA AMT FORLYSTELSER
Hej.
Din mor bad mig passe på dig.
-Det er så pinligt. -Hun er bare bekymret.
Det ved jeg.
Men jeg må bevise, at jeg stadig kan gøre ting.
Over for hvem?
Måske over for mig selv.
Det forstår jeg. Men du behøver ikke at bevise noget over for mig.
Det ved du vel?
Virkelig?
Virkelig.
Okay.
Ms. Howard, fortæl mig, hvorfor du er en unik kandidat til vores firma.
Jeg har en stærk arbejdsmoral, og jeg er meget organiseret.
Kom ind.
-Har du travlt? -Jeg øver mig bare til jobsamtalen.
Er det…?
Ja. Det er fra Juilliard.
Jeg kan ikke åbne.
Er du sikker?
Ja.
-Kom jeg ind? -Du kom ind.
-Kom jeg ind? -Ja.
Hvad?
Hvad er der?
Jeg ved ikke, om jeg kan tage afsted.
Der er kost og logi, og der er også skolepengene.
Jeg spørger onkel Richard.
Han har et hav af soveværelser
og kan skaffe dig et job til at dække skolepengene.
-Virkelig? -Selvfølgelig.
Du kan glemme alt om ikke at tage afsted.
-Okay. Tak. -Okay.
Sådan.
Okay.
Er du okay?
Jeg er så nervøs.
Er du nervøs?
-Nej, jeg skal bare ride som i går. -Du gør rent bord.
Ja. Jeg glæder mig mere til koncerten i aften.
Det er min første dyrskuekoncert.
Så har du ikke levet. Mødes vi derhenne?
-Ja. Efter samtalen. -Når du har gjort rent bord.
-Hej. -Hej.
Hej.
Pariserhjulet eller gyngerne først?
Gyngerne, men vil du se noget først?
-Okay. -Klar?
Okay.
-Grace! -Er den ikke flot? Men vent.
Okay. Du er slet ikke for pænt klædt på eller noget.
Vi skal jo til koncert,
og kjolen her går fra dag til aften som den perfekte overgangsbeklædning.
-Okay, Carrie Bradshaw. Kom. -Afsted.
Den næste deltager er Alex Walter, nummer otte,
som havde et imponerende debutløb.
Lad os give ham en stor hånd.
Åh nej, sikke en katastrofe.
Det ligner en knækket tøjle.
Debutanten havde en lovende start tidligere i konkurrencen,
men det her må være skuffende for Alex Walter.
Godt klaret, Alex.
Det skal nok gå.
-Prøver du at få mig dræbt? -Hvad?
Du dobbelttjekkede ikke tøjlen.
Den knækkede.
Jeg tjekkede den tre gange. Det er også rytterens ansvar at tjekke.
Det gjorde jeg.
Så ved du, den var okay.
Så siger vi det. Gå bare. Det er slut, så jeg har ikke brug for dig.
Se. Læderet er tyndslidt.
Men det vil du aldrig indrømme. Ikke når det er nemmere at bebrejde mig.
Og det kommer fra en, der aldrig nogensinde tager ansvar.
Du har ikke høje tanker om mig, men jeg håbede, du vidste, at jeg aldrig
bevidst ville såre min egen bror.
Seriøst? Det er præcis, hvad du har gjort hele mit liv.
Hvad taler du om?
Det med Paige? Det er længe siden.
Hun var min første kæreste. Hvor kunne du?
Jeg vidste ikke, I så hinanden.
Kan du ikke lade tvivle komme mig til gode bare én gang? Og ikke tro det værste.
Jeg anede intet.
-Jeg var væk hele sommeren. -Hele sommeren. Jeg ved det.
Du er sammen med Jackie nu. Så er det ikke lige meget?
Det handler om meget mere end Paige, og det ved du.
Det handler om, hvordan alt er let for dig.
Om at hver gang der sker noget godt for mig, ødelægger du det.
Du valser ind, erobrer og planter dit flag uden at overveje, hvem det går ud over.
Jeg har stået i skyggen af dig hele livet.
Ved du, hvor hårdt det er?
Du får al opmærksomheden. Du er den charmerende.
Alle vil hænge ud med football-stjernen. Skolens mest populære dreng.
Selv min kæreste hjælper dig, når du er stiv og ødelægger mors aften.
Jeg fortryder den aften.
Jeg fortryder det hele.
Mere end du kan forestille dig.
Men du aner ikke, hvordan det er for mig at leve i din skygge.
-Min skygge? -Ja.
Din skygge.
Den perfekte Alex Walter.
Så klog og venlig og pålidelig. Ingen gør mor og far mere stolte.
Ved du, hvor tit jeg ville ønske, jeg var lidt mere som dig?
Kig dog på mig.
Mine karakterer styrtdykker.
Mit ben er totalskadet. Football var min eneste chance.
Nu er det væk.
Enhver chance for et stipendium er væk.
Du sagde det selv. Jeg peakede i 1. g.
-Det mente jeg ikke, Cole. -Men du havde ret.
Jeg er en taber.
Min genoptræning kostede mor og far en formue.
Og hvad fik de?
Jeg er en fiasko og en skuffelse.
-Jeg er en byrde. -Sig ikke det.
Hører du?
Du er ikke en fiasko.
Du er ikke en skuffelse.
Og du er ikke en byrde.
Du er Cole Walter, og du er min bror.
Og selvom jeg nogle gange hader dig, kan intet lave om på det.
Jeg ved, du ikke vil tro på det her.
Men jeg er ked af det.
Det er jeg også.
Lad os pakke grejet.
Du har udmærket dig i en lang række fritidsaktiviteter.
Er du også interesseret i lederstillinger?
Bestemt. Og det har jeg tænkt mig at få i 2. g.
Jeg er ikke overrasket. Din far var en dygtig leder.
Kendte du min far?
Ikke så godt. Vi boede på samme gang første år på Princeton.
Hold da op.
Jeg læste om ulykken.
Det gør mig ondt, Jackie.
Tak.
Jeg vil gerne runde af med et utraditionelt spørgsmål.
Hvordan vil du beskrive, hvilken farve guld har, for en blind?
Jackie?
Undskyld. Hvad var spørgsmålet?
Hvordan ville du beskrive, hvilken farve guld har, for en synshæmmet?
Jeg…
Jeg ved det ikke.
Jeg tager resten.
Nej, jeg klarer det.
Er anden Walter-krig så slut?
Det er den vel.
Jeg er glad for, at I løste det.
Ja.
Surt show derude.
Ja, surt show.
Det gik galt, men da det gjorde, bevarede du fatningen.
Du gjorde det rette for hesten.
Jeg er stolt.
Tak, far.
Efter dit løb kom en fyr fra Universiteternes Rideforbund hen til mig.
-Han vil møde dig. -Men jeg gennemførte ikke.
De folk rekrutterer potentiale.
Godt klaret.
Ja. Perfekt.
-Tak. -Tusind tak.
Jeg er hundesulten.
-Jeg har slet ikke spist. -Jeg er ikke sulten.
Vi talte om London,
eller hvad man nu siger.
Han rejser.
Han sagde det så roligt,
som om jeg nemt kunne erstattes.
Som om han bare kan finde en ny, hvor end han ender.
Det er ikke sandt.
Du kan ikke erstattes.
Et lille lyspunkt,
vi kan tude ned i vores drinks sammen.
Sorgsøstre?
Altså, faktisk…
Jeg mødtes med Will i går.
-Var det underligt? -Ja, totalt.
I starten.
Men så indså vi, hvor ulykkelige vi var uden hinanden,
og at vi gerne ville være gift.
Nå.
Vi arbejder på at kommunikere,
og han lader ikke arbejdet opsluge ham længere.
Klart. Kan vi bestille drinks?
Vi vil gøre det nu. Hans forældre sagde, vi kunne gøre det på ranchen snart.
-Hold da ferie. -Ja.
Hvor bliver servitricen af?
-Hej. -Hej.
Kan vi få en flaske champagne?
-Ja. -En flaske?
Ja, en flaske.
Vi skal planlægge en polterabend.
Herovre, New York.
Hvor er Danny? Han skulle…
Hente dig. Ja. Benny ville have, at han læste godnathistorie,
så du må nøjes med mig.
-Har du ingen kommentarer til bilen? -Jeg skal mødes med Alex på dyrskuet.
Det tog et år at genopbygge motoren. Nu kører den endelig.
-Vi skal til koncert i aften. -Det ved jeg.
Jeg kører dig derhen.
Ved Alex det?
Slap bare af. Han ved det.
Vi fik talt i dag.
Om?
Om det hele.
Frøken.
Jeg så dit løb, Alex. Du har talent.
Tak.
-Rider du andre discipliner? -Ikke endnu.
Vi har fået en del flere stipendiemidler.
Vi søger unge ridetalenter. Ikke bare adrenalinjunkier.
-Interesseret? -I et universitetsstipendium?
Ja, vi er interesserede.
Jeg kan måske skaffe en plads på en sommertræningslejr.
-Ja, tak. -Tak, Chet.
Er du klar på en sommer i Montana?
Hele sommeren?
Det bliver en kedelig tur, hvis ingen af os taler. Så…
Fint. Hvordan gik Alex' løb?
-Katastrofalt. -Hvorfor?
Hvad skete der?
Det var en fiasko.
Det er okay, fordi han…
Han vil helst selv fortælle dig det.
Åh nej.
Nej.
-Kors. -Kan du reparere den?
Jeg har ikke mit værktøj. Jeg ville hente det, men skulle hente dig.
Så det er min skyld. Nu ville du nok ønske endnu mere, jeg ikke var kommet.
Så ville du ikke være fanget her med mig.
Jeg får Will til at komme.
-Jeg tror ikke, jeg kan. -Det går i stykker, mens vi er på.
Det er fra 1800-tallet. Hej.
Seriøst, Olivia?
Som du sagde, skal der mere til end gratis drikkevarer.
-Jeg forstår. -Alle fortjener en chance til.
Har nogen spurgt dig?
-Jeg ville bare forklare mig selv. -Det har du gjort.
Jeg burde have vidst, at det ville såre dig,
men jeg indså det ikke, fordi…
Fordi jeg ikke ville.
Fordi opmærksomhed fra Cole var som et drug,
jeg vidste var skidt for mig, men det føltes godt.
Jeg kunne føle mig sej
og populær i et kort øjeblik.
Det var svært at afvise.
Vi har været venner siden tredje, Erin. Savner du ikke de gode tider?
De er blevet overskygget af forræderiet og kærestetyveriet.
Husker du, da maden på sommerlejren var så dårlig,
at vi sneg os ud og gik gennem McDonalds' drive-in,
og du forstuvede anklen?
Eller det år vi lavede vores egne M&M-kostumer til halloween.
Kan du huske det?
-Du var peanut, jeg var chokolade. -Ja.
Jeg er så ked af det.
Tilgiv mig.
For jeg savner min bedste ven.
Jeg vidste godt, at Cole var sammen med andre piger…
Så jeg kan ikke bebrejde dig.
Måske en lille smule.
Ikke for evigt.
Lad aldrig en fyr komme imellem os igen.
Det lover jeg.
Alle minderne handlede om mad.
Jeg er ved at dø af sult.
Jeg løb ud af køen for at komme med her.
-Lad os få noget mad. -Okay.
Jeg vil gerne have de der skruede chips.
-På en pind. -Tornado-kartoffel?
-Hej. -Hej.
Jeg er ked af, det gik skidt.
Jeg skal måske på sommertræningslejr.
Måske?
Jeg skulle efterlade Jackie her, så jeg må tale med hende først.
Du bør gøre, hvad du har lyst til, Alex.
Det ved jeg.
Kommer I med ind? Den begynder snart.
Ja.
Kom med.
Alex?
Jeg venter her.
Jackie er her snart.
Okay.
Kom.
Tak.
Motoren blev så varm, at den stadig varmer.
Du kunne prøve.
Mindre risiko for at dø af kulde.
Ellers tak.
Gør, som du vil.
Godt, at Will og Hayley løste det.
Og vi holder bryllup her.
Fantastisk.
Husker du, da vi flyttede ind?
Som jeg husker det, var du ikke glad for at flytte ind hos mine forældre.
Jeg ville have vores eget hjem.
Men vores hjem er, hvor vi er sammen.
Det var 20 år siden.
Det har været en rutsjebanetur.
Det kan ingen tage fra os.
Du gjorde alt, du kunne.
Du bør være stolt.
Bygherren gav os et godt tilbud.
Vi må sige ja.
-En lille smule. -Åh gud.
Paige?
Gå nu bare hen og tal med ham.
Hej, Alex.
Tak.
Hej.
Jeg forstår, hvis du hader mig.
-Det er helt… -Det gør jeg ikke.
Du må gøre, hvad du vil.
Jeg er måske ikke Cole Walter, men jeg er nogen.
En, der var virkelig vild med dig.
Og det gik du glip af.
Det ved jeg.
Det endte med at gå godt.
Vi ses.
Er det virkelig varmere?
Prøv selv.
Will bør snart være her.
Gik samtalen godt?
Nej, forfærdeligt.
Sidste spørgsmål gjorde mig paf.
Var der seriøst noget, der gjorde Jackie Howard paf?
Hun spurgte, hvordan jeg ville beskrive farven på guld for en blind.
Hvad sagde du?
Intet. Klappen gik ned.
Jeg burde have sagt,
at det ligner smagen af varm honning.
Eller at det lyder som Nina Simones stemme, når hun synger
"I Put A Spell On You".
Eller at det føles
som solen på ens ansigt.
Men jeg kunne ikke sige noget af det, for jeg tænkte på noget andet.
Jeg var distraheret.
Og jeg hader distraktioner.
Og jeg ville ikke ønske, du aldrig var kommet.
Du sagde, du ikke kunne huske det.
Du gik din vej, før jeg kunne tale færdig.
Hør her.
Det var skidt mellem mig og Alex, længe før du kom.
Og jeg prøvede at ordne det.
Så dukkede du op og gjorde det umuligt.
Sagde du ikke, at du og Alex fik ordnet det?
Jo, langt om længe.
Men det er stadig kompliceret.
Jeg knuser ikke min brors hjerte igen, men…
Jeg kan ikke afforelske mig.
Hvad fejler den?
Taktkæden gled af. Du er nødt til at slæbe den.
-Hej. -Hej.
Gik du fra koncerten?
Ja. Den var ikke noget særligt.
Er alt okay?
Ja.
Jackie.
Vil du tilføje bryllupsplanlægger til dit cv?
Hvad?
-Det sker. -Hvad?
Ja.
Åh gud.
-Tillykke, Will. -Endelig.
Ja!
Jeg elsker bryllupper.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil