‫זה ייראה כל כך חמוד עלייך.‬
‫הנה, תמדדי את זה.‬
‫אני לא רוצה ללכת.‬
‫את חייבת. תקשיבי.‬
‫יריד המחוז הוא חלק‬ ‫מההיטמעות שלך בחיים בסילבר פולס.‬
‫עלייך להיראות בהתאם.‬
‫לא נראה לי שלאלכס אכפת‬ ‫אם התלבושת שלי זועקת ריקודי קאנטרי או לא.‬
‫נראה לי שיש לו דברים חשובים יותר על הראש.‬
‫למשל?‬ ‫-למשל, התחרות.‬
‫ולמשל, למה הוא עדיין כועס עליי.‬
‫הוא עדיין כועס עלייך?‬ ‫מאז טקס חלוקת הפרסים?‬
‫זה היה מזמן.‬ ‫-והכול בגלל קול שהיה נורא ואיום.‬
‫אנשים אומרים דברים איומים כשהם משתכרים.‬ ‫-הם אומרים דברים כנים.‬
‫וקול אמר שהוא היה רוצה‬ ‫שלא הייתי עוברת לפה.‬
‫כן, אולי זה כמו…‬
‫בן שמושך לך בצמות, כי בעצם הוא מחבב אותך.‬
‫אבל אני שונאת את הרעיון הזה.‬
‫בכל אופן, אני עם אלכס.‬
‫לפחות ככה נראה לי.‬
‫את צריכה לדבר איתו.‬
‫ניסיתי.‬
‫תנסי שוב.‬
‫טוב, יש לי רעיון.‬
‫תראי, אלה יתאימו לך.‬
‫בואי נמדוד. בואי נראה.‬
‫אני לא בטוחה שאיראה טוב בהם.‬ ‫אולי כדאי שאת תנעלי אותם.‬
‫יריד הוא הזמן היחיד בשנה‬ ‫שהוריי מרשים לי להישאר אחרי שער העוצר,‬
‫אז הבחירות האופנתיות שלי חשובות ביותר.‬
‫טוב…‬
‫מה לגבי…‬
‫זה?‬
‫זה היה של לוסי.‬ ‫אני חושבת שהיא הייתה רוצה שתלבשי את זה.‬
‫אלוהים. את בטוחה?‬
‫תודה.‬
‫טוב, אני אלבש את זה‬
‫כל עוד את תחבשי את זה.‬
‫- חיי עם משפחת וולטר -‬
‫היי, אימא.‬ ‫-היי, מותק.‬
‫לקחת את התרופות הבוקר?‬ ‫-את לא צריכה לשאול אותי בכל יום.‬
‫אני יודעת, אבל פשוט… בסדר.‬
‫אתה צודק, אני מצטערת.‬
‫אימא, אנחנו הולכים ליריד.‬
‫היי, ד"ר וולטר. ביי, ד"ר וולטר.‬
‫אמרתי לך לקרוא לי קת'רין, סקיילר.‬ ‫-בסדר, ד"ר קת'רין.‬
‫מותק, הטענת את הטלפון שלך?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. תודה שאתה שומר עליו.‬
‫אימא.‬ ‫-סליחה.‬
‫תודה.‬
‫מותק.‬
‫הוא יהיה בסדר.‬
‫זה הגיע היום.‬
‫נוירולוגים מרוויחים יפה.‬
‫כן, זה היה רק על 20 דקות.‬
‫הגיע הזמן שאתקשר לחבר של מאטו.‬
‫היזם.‬
‫נראה מה יש לו להגיד.‬
‫לאשלגן יש תפקיד חשוב‬ ‫בשיפור ביצועים ספורטיביים.‬
‫לפחות ככה כתוב בספר הכימיה שלי.‬
‫אני לא רעב.‬
‫טוב, תקשיב.‬
‫אני צריכה שתדע שעשיתי את מה שעשיתי‬ ‫בארוחת חלוקת הפרסים‬
‫למען אימא שלך, לא למען קול.‬
‫לא רציתי שהערב הגדול שלה ייהרס לגמרי.‬
‫על זה חשבתי. לא על שום דבר אחר.‬
‫אז את לא בחרת להיות עם קול במקום איתי?‬ ‫-לא, אני נשבעת. בחרתי באימא שלך.‬
‫אבל זה לא רק זה.‬
‫לא סיפרת לי שמשימת הבונוס הייתה בשבילו.‬
‫נתת לי להאמין שהיא בשבילך.‬
‫מר צ'ודרי ביקש ממני לתת לו אותה.‬
‫מה הייתי אמורה לעשות?‬
‫יכולת לספר לי את האמת.‬
‫יכולתי?‬
‫אתה וקול רבים ללא הפסקה.‬
‫אני פשוט…‬
‫לא רציתי שתייחס לזה יותר מדי חשיבות.‬
‫את באמת חושבת שאני כזה שמוק‬ ‫שאת לא יכולה לדבר איתי?‬
‫טוב, לא התכוונתי להגיד את זה.‬
‫פשוט ממש קשה‬
‫להיות באמצע העניין הזה בינך לבין קול.‬
‫אתה חייב להתגבר על זה.‬ ‫-זה לא פשוט עד כדי כך.‬
‫למה לא?‬
‫טוב, אם זה שווה משהו,‬
‫אני כאן, ואני בוחרת בך.‬
‫- קפה לארק -‬
‫- דואר רשום‬ ‫מסמכים חשובים, ויל וולטר -‬
‫היי.‬
‫חבשתי את הרגליים שלו הבוקר.‬ ‫הוספתי אלקטרוליטים למזון שלו. הוא מוכן.‬
‫מה עם מגפי הנסיעות שלו?‬ ‫הוא לבש אותם בנסיעה לפה?‬
‫זה הרודיאו הראשון שלך…‬ ‫-לכן אני לא רוצה אותך כסייס.‬
‫אתה לא מתייחס לזה ברצינות.‬ ‫-עשיתי הכול ברשימה שלך ויותר.‬
‫בסדר? מה עם "תודה, קול",‬ ‫על כל העבודה שלי הבוקר?‬
‫והוא הגיע במגפי הנסיעות שלו.‬
‫חשבתי שאני מריחה דשן.‬
‫לעזאזל. קלמיטי ג'יין שמה דורבנות היום, מה?‬
‫תוספת נחמדה.‬
‫קול, לא.‬
‫בסדר.‬
‫מה קרה הפעם?‬
‫כאילו שאתה לא יודע.‬
‫מה שאמרת לי?‬
‫בטקס חלוקת הפרסים של אימא שלך.‬
‫אני לא ממש זוכר את הערב ההוא.‬
‫יודע מה? כולם משתמשים בזה כתירוץ,‬ ‫אבל אני לא קונה את זה.‬
‫שתייה לא נותנת לך רשות להתנהג כמו חמור.‬
‫הבא בתור הוא מספר שמונה, אלכס וולטר.‬
‫היי.‬
‫הוא בסלון.‬
‫היי.‬
‫-סליחה.‬
‫את יודעת שאני תמיד בוכה בסרטים עצובים.‬
‫"ד"ר סטריינג'לאב"?‬
‫מי היה מאמין שזה סרט סוחט דמעות?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫הבאתי את המכתבים האלה בשבילך.‬ ‫הייתי באזור, אז…‬
‫כל כך רחוק?‬
‫יצאתי לטיול.‬
‫אתה רוצה…‬
‫כאילו, אם…‬
‫סליחה. אתה רוצה לבוא איתי?‬
‫כדאי שנדבר על השכירות של הדירה בכל מקרה.‬
‫כן. את יודעת מה, קצת אוויר צח יכול להועיל.‬
‫כן.‬
‫אני רק אחליף בגדים.‬
‫בסדר.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫אני חושבת שעצרתי את הנשימה כל הזמן.‬
‫האמת, גם אני.‬
‫באמת?‬
‫כן. חששתי שאהיה איטי מדי,‬
‫ואני לא רגיל שצופים בי הרבה אנשים.‬ ‫-בכלל לא שמתי לב.‬
‫נראית כמו מקצוען.‬
‫וגם לי היה יום טוב היום.‬
‫זומנתי לריאיון להתמחות קיץ‬
‫בעבודה אצל בוגרת פרינסטון.‬
‫זה מדהים.‬
‫העבודה בלוקווד,‬
‫אבל יש להם משרדים בדנוור,‬ ‫שיקגו, ניו יורק, יוסטון.‬
‫אבל הריאיון יתקיים מחר, בזמן התחרות שלך.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, אני יודע כמה פרינסטון חשובה לך.‬
‫ואני ממש גאה בך.‬
‫אני מותשת מדי לכתוב אפילו משפט אחד נוסף.‬
‫גם אני. רוצה לסיים?‬
‫אפשר לעשות מרתון בבוקר?‬ ‫-בהחלט.‬
‫אני לא רוצה לחשוב‬ ‫על לימודים לפני ההופעה מחר.‬
‫אתן הולכות להופעה?‬
‫מגניב, היא תהיה מדהימה.‬
‫האהוב עלייך.‬
‫לאטה משולש, תוספת וניל ודבש.‬
‫היי, אוליביה. אנחנו הולכות.‬
‫ארין.‬
‫בחייך. תני לי חמש דקות.‬ ‫אם עדיין תשנאי אותי, אעזוב אותך בשקט.‬
‫ניסיתי הכול. אני כבר לא יודעת מה לעשות.‬
‫שתי מילים, אוליביה. הקוד הנשי.‬
‫לא לשכב עם החבר של החברה הכי טובה שלך.‬
‫תצטרכי הרבה יותר מאשר לאטה חינם‬ ‫כדי לתקן את מה ששברת.‬
‫זה היה הרבה יותר משתי מילים.‬
‫עדיף לא לדעת מתמטיקה מאשר את הקוד הנשי.‬
‫היי, עכשיו אני!‬ ‫-רגע, ברצינות?‬
‫נראה כאילו זה מחובר‬ ‫באמצעות נייר דבק וברגים חלודים.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫ניית'ן!‬
‫מה?‬
‫טוב, אני מוכן.‬
‫אלוהים! אתה בסדר?‬
‫קיבלת מכה בראש?‬ ‫-לא.‬
‫אני בסדר.‬
‫זה היה כל כך מסוכן.‬ ‫-למה?‬
‫כי יש לי אפילפסיה?‬ ‫-לא, זה מסוכן, סוף פסוק.‬
‫לכל אחד.‬
‫אני חייב להודות,‬ ‫אני קצת נבוך שראית אותי ככה שם.‬
‫אל תרגיש רע.‬
‫הקשבתי לשיר שלנו בערך 500 פעמים.‬
‫אני כבר שרה את "אול אוף מי"‬ ‫טוב יותר מג'ון לג'נד.‬
‫זה לא השיר שלנו.‬
‫בטח שכן.‬
‫"תני לאהבה לפתוח את הדלת" זה השיר שלנו.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, מהטיול.‬
‫מה?‬
‫לטליורייד.‬
‫את זוכרת?‬
‫אלוהים, נכון, וחשבת שהמילים‬ ‫הן "תני למרלו לפתוח את הדלת".‬
‫זו לא אשמתי.‬ ‫זה כי פיט טאונסנד לא מבטא מילים בבירור.‬
‫זה המבטא.‬
‫זה יותר הגיוני שמרלו יפתח את הדלת,‬
‫ולא אהבה.‬
‫אבל בסדר, פיט.‬ ‫-בסדר, פיט.‬
‫תעשה את הקטע שלך.‬ ‫-תעשה את הקטע שלך.‬
‫אני לא מאמינה ששכחתי את זה.‬
‫למה עזבת את "לארק אפטר דארק"?‬
‫זה היה התינוק שלך.‬ ‫-זה היה התינוק שלנו.‬
‫כן, אבל אתה אהבת את זה יותר.‬
‫היה קשה מדי להיות שם בלעדייך.‬
‫דפקתי הכול.‬
‫לא. זה לא היה רק בגללך.‬
‫אבל אני מבולבלת.‬
‫הלארק היה חשוב לך יותר ממני, ואז התפטרת.‬
‫ואתה עדיין עושה את עבודת הנדל"ן שלך.‬
‫אתה שונא אותה.‬ ‫-כן.‬
‫אין לי מושג מה לעשות עכשיו.‬
‫אני זקן מכדי להיות אבוד כל כך.‬
‫טוב, קודם כול, אתה לא זקן.‬
‫ואתה תמצא תשובות.‬
‫יש דבר אחד שהבנתי.‬
‫את חשובה לי יותר מכל עבודה שתהיה אי פעם.‬
‫אנחנו חשובים יותר מכל עבודה.‬
‫לא היינו צריכים להיפרד‬ ‫כדי שאני אבין את זה.‬
‫מה אם…‬
‫נלמד איך לתקשר טוב יותר?‬
‫בואי ניצמד לכמה כללי יסוד‬ ‫לאיזון בין העבודה לחיים.‬
‫ונתקדם מיום ליום.‬
‫בסדר, אבל…‬
‫ויל, כדי שזה יעבוד,‬ ‫שנינו ממש צריכים לרצות את זה.‬
‫היילי, אני ממש רוצה את זה.‬
‫אז למה אנחנו מחכים?‬
‫מה?‬
‫אני רוצה להתחתן איתך.‬
‫תמיד רציתי להתחתן איתך.‬
‫נוכל להיכנס על קצות האצבעות לבריכת הילדים‬ ‫או לקפוץ "כדור תותח" למים העמוקים,‬
‫וזה קצת מסוכן אם לא מכירים,‬
‫אבל אנחנו מכירים את המים כי שחינו בהם…‬
‫הגזמתי עם מטפורת הבריכה?‬
‫קצת.‬ ‫-סליחה.‬
‫אבל החתונה הייתה חלק מהבעיה.‬ ‫-אז תשכח מהחתונה הגדולה.‬
‫לא אכפת לי. נוכל ללכת לבית משפט.‬
‫אני רוצה שזה יהיה מאחורינו,‬ ‫כדי שנתחיל את החיים שלנו יחד.‬
‫בסדר, אבל אימא שלי‬ ‫ואימא שלך לעולם לא יסלחו לנו‬
‫אם נלך לבית משפט.‬
‫זה נכון.‬
‫את יודעת…‬
‫לחזור הביתה היה די נהדר במובנים מסוימים.‬
‫להתחבר לאדמה וכל זה.‬
‫יפהפה שם.‬
‫רגע, אתה רוצה לערוך את החתונה בחווה?‬
‫נעשה את זה פשוט, "לארק" יעשו קייטרינג.‬
‫הילדים יעזרו.‬ ‫אבא יכין את הקאפקייקס המעולים שלו.‬
‫אבל גם בחתונה קטנה נדרש הרבה ארגון.‬
‫איך נשיג את כל…‬
‫ג'קי.‬
‫כן.‬
‫נראה לך שזה יפריע להורים שלך?‬
‫הם יאהבו את זה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫תודה שבאת.‬
‫כל טוב.‬
‫- מחוז אורליטה‬ ‫מתקני שעשועים -‬
‫היי.‬
‫אימא שלך אמרה לי לשמור עליך.‬
‫זה ממש מביך.‬ ‫-היא רק דואגת לך.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אבל אני מרגיש שעליי להוכיח‬ ‫שאני עדיין יכול לעשות דברים.‬
‫למי?‬
‫אולי אני מנסה להוכיח את זה לעצמי.‬
‫אני מבין,‬
‫אבל אתה לא צריך להוכיח את עצמך לי.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫בסדר.‬
‫גברת הווארד,‬
‫תספרי לי מה הופך אותך למועמדת ייחודית‬ ‫למשרד היוקרתי שלנו.‬
‫יש לי מוסר עבודה חזק מאוד,‬ ‫ואני מאורגנת מאוד.‬
‫יבוא.‬
‫היי, את עסוקה?‬
‫רק התאמנתי לקראת הריאיון.‬
‫זה…‬
‫כן. זה מג'וליארד.‬
‫אני לא מסוגל לפתוח.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫התקבלתי?‬ ‫-התקבלת.‬
‫התקבלתי?‬ ‫-כן, התקבלת.‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫כאילו… אני לא יודע אם אוכל ללכת.‬
‫אצטרך מגורים ואוכל,‬
‫ויש גם את שכר הלימוד.‬
‫אני אתקשר לדוד ריצ'רד.‬
‫יש לו המון חדרי שינה מיותרים,‬
‫והוא בטוח מכיר עבודה‬ ‫שתעזור לך עם שכר הלימוד.‬
‫באמת?‬ ‫-כמובן.‬
‫אין מצב שלא תלך.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫אני כל כך לחוצה.‬
‫אתה לחוץ?‬
‫לא, אני רק צריך לרכוב כמו אתמול.‬
‫אתה תיתן בראש.‬
‫כן. אני מתרגש יותר מההופעה הערב.‬
‫מעולם לא הייתי בהופעה של יריד מחוזי.‬
‫אז לא חיית.‬
‫אפגוש אותך שם?‬ ‫-כן. דני יאסוף אותי אחרי הריאיון.‬
‫אחרי שאת תיתני בראש.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬
‫בא לך לעלות על הגלגל הענק או על הנדנדות?‬
‫על נדנדות, אבל קודם כול,‬ ‫את רוצה לראות משהו?‬
‫טוב‬ ‫-טוב, מוכנה?‬
‫בסדר.‬
‫גרייס!‬ ‫-אני יודעת. זה ממש יפה, נכון? אבל רגע.‬
‫ואו, בסדר.‬
‫את ממש לבושה בהתאם‬ ‫כדי לעלות על מתקני היריד היום.‬
‫אבל נלך להופעה אחר כך,‬ ‫והשמלה הזאת עוברת מיום ללילה‬
‫כמו בגד מושלם שלעולם לא יוצא מהאופנה.‬
‫טוב, גברת קארי בראדשו. בואי.‬ ‫-קדימה.‬
‫הבא בתור הוא אלכס וולטר, מספר שמונה,‬
‫שהרשים אותנו בהופעת הבכורה שלו.‬
‫בואו נברך את שובו בקום רם.‬
‫אוי, לא, איזה אסון.‬
‫נראה שהמושכות נקרעו.‬
‫התחלה מבטיחה כל כך‬ ‫מוקדם יותר בתחרות למצטרף החדש,‬
‫אבל זו התפתחות מאכזבת עבור אלכס וולטר.‬
‫כל הכבוד, אלכס.‬
‫היי. זה בסדר.‬
‫אתה מנסה להרוג אותי?‬ ‫-מה?‬
‫לא בדקת את המושכות.‬
‫הן נקרעו.‬
‫בדקתי אותן שלוש פעמים.‬
‫זו גם האחריות של הרוכב לבדוק אותן.‬
‫בדקתי.‬
‫אז אתה יודע שהן היו בסדר.‬
‫מה שתגיד.‬
‫אתה יכול ללכת. זה נגמר,‬ ‫אז אני כבר לא זקוק לעזרתך.‬
‫תראה, כאן. העור שחוק.‬
‫סביר להניח שזה נקרע בפנייה,‬ ‫אבל אתה לא תודה בזה, נכון?‬
‫לא כשקל יותר להאשים אותי.‬
‫זה נחמד, כשזה מגיע ממישהו‬ ‫שאף פעם לא לוקח אחריות על מעשיו.‬
‫אני יודע שאתה לא מעריך אותי, אלכס,‬
‫אבל קיוויתי שתדע שלעולם לא אעשה משהו‬
‫כדי לפגוע בכוונה באחי.‬
‫ברצינות?‬
‫טוב, זה בדיוק מה שעשית כל חיי.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הקטע עם פייג', נכון? זה היה מזמן.‬
‫היא הייתה החברה הראשונה שלי. איך יכולת?‬
‫לא ידעתי עליכם.‬
‫למה אתה לא יכול לתת לי‬ ‫ליהנות הספק לשם שינוי?‬
‫במקום להניח תמיד את הגרוע מכול.‬
‫לא ידעתי.‬
‫לא הייתי פה כל הקיץ.‬ ‫-כל הקיץ. אני יודע.‬
‫אתה עם ג'קי עכשיו, נכון? אז מה זה משנה?‬
‫מדובר בהרבה יותר מהקטע עם פייג',‬ ‫ואתה יודע את זה.‬
‫העניין הוא שהכול בא לך בלי מאמץ.‬
‫העניין הוא שבכל פעם שמשהו טוב קורה לי,‬ ‫אתה הורס אותו.‬
‫העניין הוא שאתה פשוט נכנס וכובש,‬ ‫ותוקע את הדגל שלך‬
‫בלי לשקול מי יכול להיפגע.‬
‫כל חיי חייתי בצל שלך.‬
‫אתה יודע כמה זה קשה?‬
‫אתה מקבל את כל תשומת הלב. אתה המקסים.‬
‫כולם רוצים לבלות עם כוכב הפוטבול.‬ ‫הילד הכי פופולרי בבית הספר.‬
‫אפילו החברה שלי עוזבת אותי‬ ‫כדי לעזור לך כשאתה שיכור‬
‫והורס את הערב של אימא.‬
‫אני מתחרט על הלילה ההוא, בסדר?‬
‫אני מתחרט על הכול.‬
‫אתה אפילו לא יכול לדמיין כמה,‬
‫אבל באמת אין לך מושג‬ ‫איך זה עבורי לחיות בצל שלך.‬
‫בצל שלי?‬ ‫-כן.‬
‫בצל שלך.‬
‫אלכס וולטר המושלם,‬
‫כל כך חכם ואדיב ואמין.‬ ‫אף אחד לא מסב לאימא ולאבא יותר גאווה.‬
‫אתה יודע כמה פעמים‬ ‫רציתי להיות קצת יותר כמוך?‬
‫תסתכל עליי, אחי.‬
‫הציונים שלי על הפנים.‬
‫הרגל שלי גמורה.‬
‫פוטבול היה ההזדמנות שלי.‬
‫עכשיו היא נעלמה.‬
‫כל סיכוי שהיה לי למלגה איננו.‬
‫כמו שאמרת.‬
‫הגעתי לשיא בכיתה י'.‬
‫היי, קול, לא התכוונתי לזה.‬ ‫-טוב, צדקת.‬
‫אני לוזר חסר ערך.‬
‫השיקום שלי עלה לאימא ולאבא הון תועפות.‬
‫ובשביל מה?‬
‫אני רק כישלון ואכזבה.‬
‫אני נטל.‬ ‫-אל תגיד את זה.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫אתה לא כישלון.‬
‫אתה לא אכזבה.‬
‫ואתה לא נטל.‬
‫אתה קול וולטר, ואתה אחי.‬
‫ולמרות שאני רוצה להרוג אותך לפעמים,‬
‫שום דבר אף פעם לא ישנה את זה.‬
‫אני יודע שלא תאמין לי.‬
‫אבל אני באמת מצטער.‬
‫גם אני מצטער.‬
‫בוא נחזיר את הציוד.‬
‫הצטיינת במגוון גדול‬ ‫של פעילויות מחוץ ללימודים.‬
‫את מעוניינת גם בתפקידי מנהיגות?‬
‫בהחלט. ובכיתה י"א,‬ ‫אני מתכננת לגרום לזה לקרות.‬
‫אני לא מופתעת.‬
‫אבא שלך היה מנהיג מצוין.‬
‫הכרת את אבא שלי?‬
‫לא טוב. הוא גר בהמשך המסדרון ממני‬ ‫בשנה הראשונה בפרינסטון.‬
‫אלוהים.‬
‫קראתי על התאונה.‬
‫אני כל כך מצטערת על האובדן שלך, ג'קי.‬
‫תודה.‬
‫אני רוצה לסיים בשאלה אחרונה מחוץ לקופסה,‬ ‫רק בשביל הכיף.‬
‫איך היית מתארת את צבע הזהב לאדם עיוור?‬
‫ג'קי?‬
‫אני כל כך מצטערת. מה הייתה השאלה?‬
‫איך היית מתארת את צבע הזהב‬ ‫לאדם בעל ליקוי ראייה?‬
‫אני…‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני אקח את שאר הדברים.‬
‫לא, אני מסתדר.‬
‫זה אומר שמלחמת העולם של וולטר נגמרה?‬
‫כן, אני מניח.‬
‫טוב, לא אשאל, אבל אני שמח שפתרתם את זה.‬
‫כן.‬
‫חבל על מה שקרה שם.‬
‫כן, חבל.‬
‫היי, זה לא קרה כמו שרצית,‬ ‫אבל כשהמצב השתבש, שמרת על קור רוח.‬
‫ועשית את הדבר הנכון בשביל הסוס.‬
‫אני גאה בך.‬
‫תודה, אבא.‬
‫תקשיב. לאחר הרכיבה שלך,‬
‫מישהו מאיגוד הרכיבה‬ ‫הבין־אוניברסיטאי ניגש אליי.‬
‫הוא רוצה להיפגש.‬
‫אבל אפילו לא סיימתי.‬
‫זה לא משנה. הם מגייסים אנשים עם פוטנציאל.‬
‫כל הכבוד.‬
‫כן. מושלם.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אני גוועת ברעב.‬
‫בקושי אכלתי כל היום.‬ ‫-אני לא בטוחה שאני רעבה.‬
‫דיברנו על לונדון,‬
‫אם אפשר לקרוא לזה ככה.‬
‫הוא עוזב.‬
‫הוא אמר את זה ברוגע, כאילו…‬
‫כאילו אני חד־פעמית.‬
‫כאילו הוא יוכל למצוא מישהי אחרת‬ ‫איפה שהוא לא ינחת, לא עניין גדול.‬
‫את יודעת שזה לא נכון.‬
‫אני לא חד־פעמית.‬
‫היי, הצד החיובי,‬
‫נוכל לבכות ולשתות ביחד, נכון?‬
‫חברות לפרידה?‬
‫כן, בעצם…‬
‫אני… נפגשתי עם ויל אתמול.‬
‫זה היה מוזר?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫בהתחלה.‬
‫אבל אז, אנחנו בערך…‬
‫הבנו כמה אומללים היינו בנפרד,‬
‫ושאנחנו רוצים להיות נשואים.‬
‫אנחנו נעבוד על התקשורת בינינו,‬
‫והוא יפסיק להיסחף כל כך בעבודה.‬
‫כן. אפשר להזמין משקאות?‬
‫אנחנו רוצים לעשות את זה מייד.‬ ‫הוריו אמרו שנוכל לעשות את זה בחווה, בקרוב.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫איפה המלצרית הזאת?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר להזמין בקבוק שמפניה?‬
‫כמובן.‬ ‫-בקבוק?‬
‫כן, בקבוק.‬
‫יש לנו מסיבת רווקות לתכנן.‬
‫כאן, ניו יורק.‬
‫איפה דני? הוא אמור…‬
‫לתת לך טרמפ. אני יודע.‬ ‫בני רצה שהוא יקריא לו סיפור לפני השינה,‬
‫אז קיבלת אותי במקומו.‬
‫לא תגידי שום דבר על הטנדר?‬
‫אני פוגשת את אלכס ביריד.‬
‫כמעט שנה של בניית המנוע מחדש.‬
‫הוא סוף סוף פעיל.‬
‫אנחנו הולכים להופעה הערב.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫בסדר. לשם אני לוקח אותך.‬
‫אלכס יודע?‬
‫את יכולה להירגע. הוא יודע.‬
‫ניהלנו שיחה טובה היום.‬
‫לגבי?‬ ‫-לגבי הכול.‬
‫גברתי.‬
‫צפיתי בתחרות שלך, אלכס.‬ ‫יש לך כישרון אמיתי.‬
‫תודה.‬
‫אתה משתתף בתחרויות אחרות?‬
‫עוד לא, אבל אני רוצה.‬
‫יש גידול בכספי המלגות בשנתיים האחרונות.‬
‫אנחנו מחפשים ילדים עם כישרון רכיבה אמיתי.‬
‫לא רק מכורים לאדרנלין.‬
‫אתה מעוניין?‬ ‫-כאילו, מלגה לאוניברסיטה?‬
‫כן, אנחנו מעוניינים.‬
‫בסדר, אולי אשיג לך מקום‬ ‫במחנה אימונים בקיץ.‬
‫כן, תודה.‬ ‫-תודה, צ'ט.‬
‫אתה מוכן לבלות קיץ במונטנה?‬
‫את כל הקיץ?‬
‫זו תהיה נסיעה משעממת‬ ‫אם אף אחד מאיתנו לא ידבר. אז…‬
‫טוב. איך הייתה התחרות של אלכס?‬
‫אסון.‬ ‫-למה?‬
‫מה קרה?‬
‫הוא נפסל.‬
‫זה בסדר, כי הוא…‬
‫את יודעת מה, הוא ירצה לספר לך בעצמו.‬
‫אוי, לא.‬
‫לא.‬
‫אלוהים.‬
‫תוכל לתקן את זה?‬
‫ארגז הכלים שלי לא כאן. הייתי בדרך הביתה‬ ‫לקחת אותו כשהתבקשתי לאסוף אותך.‬
‫הבנתי. זו אשמתי.‬
‫בטח היית ממש שמח אם לא הייתי עוברת לכאן.‬ ‫אז לא היית תקוע איתי באמצע שום מקום.‬
‫אתקשר לוויל כדי שיאסוף אותנו.‬
‫לא נראה לי שאוכל לעלות על זה.‬ ‫-זה יישבר כשנהיה על זה.‬
‫זה מהמאה ה־19. היי.‬
‫מה נסגר, אוליביה?‬
‫כמו שאמרת, יידרש הרבה יותר ממשקה בחינם.‬
‫אני מבינה. לכולם מגיעה הזדמנות שנייה.‬
‫מכאן.‬ ‫-מישהו שאל אותך?‬
‫רק רציתי הזדמנות להסביר את עצמי.‬
‫כבר עשית את זה.‬
‫הייתי צריכה לדעת שמה שעשיתי יפגע בך,‬
‫אבל לא קלטתי את זה כי…‬
‫כי לא רציתי.‬
‫כי לקבל תשומת לב מקול היה כמו סם‬
‫שידעתי שהוא רע בשבילי,‬ ‫אבל הרגיש כל כך טוב.‬
‫יכולתי להעמיד פנים שאני מגניבה,‬
‫פופולרית, מה שלא יהיה…‬
‫לרגע.‬
‫והיה קשה לסרב לזה.‬
‫אנחנו חברות מכיתה ג', ארין.‬
‫את לא מתגעגעת לזמנים הטובים?‬
‫הם עורפלו על ידי זמני הבגידה וגנבת החבר.‬
‫היי, את זוכרת את האוכל הגרוע במחנה הקיץ,‬
‫ושברחנו משם והלכנו ברגל למק-דרייב‬
‫ואת נקעת את הקרסול?‬
‫או את השנה שבה הכנו‬ ‫תלבושות "אם אנד אם" לליל כל הקדושים.‬
‫את זוכרת?‬
‫את היית בוטן, ואני הייתי רגיל.‬
‫כן.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫בבקשה תסלחי לי.‬
‫אני ממש מתגעגעת לחברה הכי טובה שלי.‬
‫ידעתי שקול היה עם בחורות אחרות, אז אין לי…‬
‫אין לי זכות להאשים אותך.‬
‫כאילו, אולי קצת.‬
‫לא לתמיד.‬
‫תבטיחי שלא ניתן לבחור להפריד בינינו שוב?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫שמת לב שכל הזיכרונות קשורים לאוכל?‬
‫אני ממש גוועת ברעב.‬
‫יצאתי מהתור רק כדי לעלות על המתקן הזה.‬
‫טוב, בואי נלך לאכול.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני רוצה את הצ'יפס המסובב הזה.‬
‫הצ'יפס על מקל?‬ ‫-טורנדו פוטטו?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מצטערת שלא הלך לך טוב היום.‬
‫האמת, ייתכן שאשתתף במחנה אימונים בקיץ.‬
‫ייתכן?‬
‫טוב, זה אומר להיפרד מג'קי למשך הקיץ,‬
‫אז אני צריך לדבר איתה קודם.‬
‫אתה צריך לעשות את מה שאתה רוצה, אלכס.‬
‫אני יודע.‬
‫אתם באים? זה יתחיל בקרוב.‬
‫כן.‬
‫בואי.‬
‫אלכס?‬
‫אני אחכה כאן.‬
‫ג'קי אמורה להגיע בכל רגע.‬
‫בסדר.‬
‫בואי.‬
‫תודה.‬
‫המנוע התחמם עד כדי כך שהוא עדיין חם.‬
‫את יכולה לבוא לנסות.‬
‫סיכוי נמוך יותר שתקפאי למוות.‬
‫אני בסדר.‬
‫איך שאת רוצה.‬
‫אני שמחה שוויל והיילי פתרו את זה.‬
‫ונזכה לערוך כאן חתונה.‬
‫זה מדהים.‬
‫אתה זוכר כשעברנו לכאן?‬
‫כזכור לי, לא היית מרוצה במיוחד‬ ‫מהמעבר אל ההורים שלי.‬
‫טוב, רציתי בית משלנו.‬
‫מסתבר שהבית שלנו נמצא איפה שאנחנו יחד.‬
‫זה היה לפני 20 שנה.‬
‫זה היה משוגע.‬
‫אף אחד לא יוכל לקחת את זה מאיתנו.‬
‫עשית כל שביכולתך כדי לשמור על המקום הזה.‬
‫אתה צריך להיות גאה.‬
‫היזם הציע הצעה נדיבה.‬
‫לדעתי, כדאי להסכים.‬
‫את יודעת, קצת.‬ ‫-אלוהים.‬
‫פייג'?‬
‫לכי לדבר איתו.‬ ‫-לא…‬
‫פשוט לכי לדבר איתו.‬
‫היי, אלכס.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫לא אאשים אותך אם אתה שונא אותי.‬
‫אני לגמרי…‬ ‫-אני לא שונא.‬
‫מותר לך לעשות מה שאת רוצה.‬
‫העניין הוא שאני אולי לא קול וולטר,‬ ‫אבל אני מישהו.‬
‫מישהו שחיבב אותך מאוד.‬
‫ואת פספסת.‬
‫אני יודעת.‬
‫הכול הסתדר לטובה בסוף.‬
‫נתראה.‬
‫זה באמת חם יותר?‬
‫תראי בעצמך.‬
‫ויל אמור להגיע בקרוב.‬
‫איך היה הריאיון?‬
‫נורא.‬
‫נתקעתי בשאלה האחרונה.‬
‫משהו הצליח לתקוע את ג'קי הווארד?‬
‫היא שאלה אותי איך הייתי מתארת‬ ‫את צבע הזהב לאדם עיוור.‬
‫מה אמרת?‬
‫שום דבר. המוח שלי פשוט התרוקן.‬
‫אבל הייתי צריכה לומר‬
‫שזה נראה כמו טעמו של דבש חם.‬
‫או שזה נשמע כמו קולה של נינה סימון‬ ‫כשהיא שרה "הטלתי עליך כישוף".‬
‫או שזה מרגיש כמו‬
‫השמש על הפנים שלך.‬
‫אבל לא יכולתי להגיד את זה‬ ‫כי חשבתי על משהו אחר.‬
‫דעתי הוסחה.‬
‫ואני שונאת להיות מוסחת.‬
‫ואני שונא שאת חושבת‬ ‫שהייתי רוצה שלא תעברי לכאן.‬
‫אמרת שאתה לא זוכר.‬
‫הלכת לפני שהספקתי לסיים.‬
‫תקשיבי.‬
‫המצב ביני לבין אלכס היה רע‬ ‫הרבה לפני שהגעת לכאן.‬
‫בסדר? וניסיתי לסדר את זה.‬
‫ואז הופעת והפכת את זה לבלתי אפשרי.‬
‫אבל אמרת שאתה ואלכס סידרתם את זה, לא?‬
‫כן, סוף סוף.‬
‫זה לא אומר שזה כבר לא מסובך.‬
‫אני לא אשבור את הלב של אחי שוב, אבל…‬
‫אני לא יכול לא לרצות אותך.‬
‫מה הבעיה?‬
‫רצועת הטיימינג החליקה. תצטרך לגרור אותו.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫עזבת את ההופעה?‬
‫כן. היא לא הייתה משהו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫היי, ג'קי.‬
‫מה דעתך להוסיף "מתכננת חתונות"‬ ‫לקורות החיים שלך?‬
‫מה?‬
‫זה קורה.‬ ‫-מה?‬
‫כן.‬
‫אלוהים!‬
‫ויל, מזל טוב.‬ ‫-ואו. סוף סוף.‬
‫כן!‬
‫אני אוהב חתונות.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬