Jak to jde?
Tak takhle se mi cupcaky ještě nikdy nepovedly.
Chceš ochutnat?
Těsto na cupcaky? No jasně.
Tak jo. Buď ale upřímná.
Ty jo.
Dal jsi tam citron?
Ten se snadno pozná. Co je tam dalšího?
Levandule?
Dobře ty. Kluci jsou na tohle polena.
Je to vynikající.
Děkuju.
Nevím, jak to do zítřka na tu svatbu připravíme.
Všechno klapne.
Myslíš?
Jo. Všechno je pod kontrolou.
Připomene mi někdo, proč jsem řekla, že to může být tady?
- Protože nás syn požádal. - To si pamatuju.
A protože to organizuje Jackie.
Za to ti budu nadosmrti vděčná.
To nemusíš. Organizování akcí miluju.
Tak jo.
Jackie!
- Pojď sem. Celý týden jsem tě neviděl. - Fajn, ale jen na chvilku.
Mám toho strašně moc.
Musím rozmístit dekorace.
Zkontrolovat objednávku květin. Zavolat do tiskárny.
Spoléhají na mě.
Užíváš si to.
Ani nevíš jak.
Jak to jde?
V pohodě.
- Budeš mi chybět. - Je to jen pár týdnů.
Stejně budeš na té stáži.
Ještě se mi neozvali.
Určitě tě vezmou.
Možná. Ale taky je možné, že budu trávit čas s ostatními.
A budu se učit.
l tak to zvládneš.
Oba to zvládneme.
- Samozřejmě. - Samozřejmě.
Tak jo, musím utíkat.
Zdá se, že se to všechno vyřešilo.
MŮJ ŽIVOT S WALTEROVIC KLUKY
Nemusíme o tom mluvit teď.
Nevadí mi to. Aspoň se trochu rozptýlím.
- Máš trému? - Ne.
Možná trochu.
Ještě jednou děkuju. Moc si vážím toho, že se tu můžeme vzít.
Taky si toho vážíme.
Je to skvělá poslední kapitola tohohle místa.
Když jsme u toho, koukal jsem na tu nabídku a vypadá skvěle.
Ale vážně to chcete udělat?
- Až to podepíšete, je po všem. - Nemáme jinou možnost.
Vím, že posledních pár let se vám moc nedařilo,
ale nevěděl jsem, že až tak moc.
No jo. To se stává.
Tati,
co jsi vždycky říkal?
Všechny cesty mají díry. Záleží na tom, jak po nich jedeš.
Teď nic podepisovat nemusíme.
Ani nic říkat dětem. Užijeme si svatbu.
Přesně tak.
Tímhle se můžeme zabývat později.
Richardův byt bude pecka.
Jo, s těma hipsterama si to tam užiješ.
Podle mě hipsteři nebydlí na Upper West Side.
Jsi v pohodě?
Jasně.
Ty jedeš do New Yorku,
Alex jede na soustředění,
Will se žení.
A já dělám co?
No tak.
- Road trip po Americe? - Jo.
Jet po dálnici? Nechat si větrem cuchat vlasy?
Jenom pohoda a svoboda?
Jo, je super nemít starosti. Teda až na to,
že musím vyřešit zbytek svého života.
Kam jdeš?
Do školy.
Je sobota.
Musím něco udělat.
Můžu jít s tebou?
Mám věci ve skříňce.
Máš pět minut.
Mrzí mě to, Taro. Opravdu. Nechtěl jsem ti ublížit.
Co po mně chceš?
Stejně jedeš, ne?
- Promiň. - Ne!
Přestaň se omlouvat.
Možná bych jela s tebou, kdyby ses zeptal.
To se nestalo.
Ale to je moje chyba.
Čekala jsem od nás příliš.
Taro.
Kam jdeš?
Do školy.
Teď? Ne. Svatba je za čtyři hodiny.
- Nikam nejedeš. - Musím tohle odevzdat.
Vážně?
Ty jo.
Tak jo.
Přijeď včas.
Neboj.
- Slibuju. - Vážně?
Vážně.
Tak jo.
Myslím to vážně.
Jasně.
Zvládáš to?
Jo, ale je toho hodně.
Ta svatba musí být dokonalá.
Bude.
No nic.
Připravuješ se na road trip?
Vezu tohle panu Choudhrymu.
- Napsal jsi tu esej? - Nechtěl jsem propadnout.
A je to dobrá knížka.
- Dobře. Měla bych… - Jo, uvidíme se později, Newyorčanko.
Neměl by ses připravit?
Jackie.
Když jsi sem přijela, co sis o tom myslela?
To je jednoduché. Překvapila mě ta všudypřítomná obloha.
Musím říct,
že tohle místo nemá obdoby.
Je jedinečné.
To člověk vidí hned.
Proč?
Nevím, Jime. Říkali jsme, že potřebujeme dvě krabice.
Přivezeš do hodiny zbytek? Díky.
- Skvěle, jste tady. - Ne na dlouho.
Kam si myslíš, že jdeš? Jsme v tom všichni společně.
Fajn.
Nathane, je hudba připravená?
Jasně.
Alexi, ty budeš vítat hosty.
Ukážeš všem, kam mají jít, a dáš jim program.
Počítám s tím.
Vezmi tohle ven, ať je to připravené.
A Jim z tiskárny
přiveze další krabici asi za hodinu.
Slyšel jsem.
Lee, dáš potahy na židle?
- Potahy? - Jo, navlékají se.
- Proč? - Vypadají hezky.
Jsou venku u ubrusů. Isaacu…
Nech mě hádat. Dělám ubrusy?
Proč by někdo zakrýval židli?
STŘEDNÍ ŠKOLA SILVER FALLS
…ze stropu visí kostra velryby.
Jo, bude to boží.
Doženu tě.
Ahoj.
Co tady děláš?
Máma chtěla, abych jí pomohla balit.
- Musím… - Počkej.
Vím,
že jsem to s Olivií podělal.
- Neměl jsem to dělat. - Bylo to ponižující.
Ale jsem naštvaná hlavně na sebe, že jsem to neukončila dřív.
Dlouho jsem se k tobě nechoval hezky.
Co se stalo, Cole?
Bývalo to mezi námi tak fajn.
Býval jsem někdo jiný.
Zase jím chci být.
Mrzí mě, že jsem ti ublížil.
Cole, kterého znám, by se nikdy neomluvil. Za nic.
Tenhle nový Cole se mi líbí.
Cole, co tady děláš?
Přinesl jsem tohle.
Lepší pozdě než později. Co jsi na tu knihu říkal?
No, asi chápu, proč byl pořád tak naštvaný.
Cítil se bezmocný. Ignorovaný.
Heathcliff? To jo, ale udělal spoustu hnusných věcí.
Jo, ale to věci jen zhoršilo.
Bylo mi ho trochu líto.
Těším se, až si to přečtu.
Takže dostanu známku?
Jo, proč ne.
- Můžu si přes léto opravit známky? - Samozřejmě. Ale neměl jsi náhodou plány?
Amerika mi neuteče.
Dneska je to tu samý Walter.
To víš, my jsme prostě všude.
Měla bych jít, máma na mě čeká. Hodně štěstí na Juilliardu.
Díky. Užij si léto, Erin.
Díky.
A můžeš mi napsat,
kdybys chtěl.
O New Yorku. Nebo tak.
- Ahoj Jackie. - Ty dneska pracuješ?
Jen na večeři. Will mě poprosil. Kam to chceš?
Můžeš to vzít ke stanu?
- Jasně. - Díky.
Zůstaneš na večírek?
Jasně, proč ne.
Je nádherná. Položíte ji prosím sem?
Kluci, máte čas?
- Jo. - Ne.
Jo.
Pomůžete mi? Potřebuju ozdobit ty cupcaky.
No tak, Jackie. Chci vypadat dobře. Potřebuju se jít připravit.
- Je to pro Willa. Prosím. - No tak.
Tak fajn.
Děkuju.
Nejdřív polevu, pak posypku.
Takhle.
Baví tě to?
- Jo. - Teď já.
Pořád tě to baví?
Přestaňte!
Na tohle nemáme čas.
Jackie…
Richarde, jsem rád, že jsi tady.
- Gratuluju. - Děkuju.
- Můžu ti to vzít? - Ne, díky.
Je to tady fakt překrásné.
Jackie je tu?
Jo, někde lítá.
Je v ráži, takže bych se jí nepletl do cesty.
To znám.
Chtěl jsem s tebou něco probrat, Richarde.
Jasně, co máš na srdci?
Nejdřív tě zavedu do tvé jurty.
Jasně, dám si tam věci.
Máme zavřeno. Můžete…
Nejsou tam.
Nezvládnu sehnat jinou floristku.
Co se děje?
Pes snědl svatební kytici.
- A vážně ji potřebuje? - Na svatbě?
Ano, kytici potřebuje.
Co budu dělat?
Můžu něco sehnat.
Kde? Kde seženeš kytky? Víš, že máme barevné téma?
Jo, nejsem idiot.
Jestli mi nevěříš, pojeď se mnou.
Jak dlouho to zabere?
Tak půl hodiny.
Ale jestli máš lepší nápad…
At to stojí za to, Cole. Lee, předávám ti kormidlo.
- Vážně? - Jo.
Dodělejte prosím ty cupcaky.
Slyšeli jste, pojďte.
- Do kuchyně! - Pan Snaživý.
- Musím taky? - Jo.
Ubytování by mohlo být právě v jurtách.
Skupinové grilovačky,
večerní výlety, vyrábění cideru a výlety na koni.
Něco jako venkovský zážitek říznutý luxusním wellnessem.
S trochou financí bychom to mohli do roka rozjet.
Co podnikání tvého táty?
Je tady spousta místa. Bylo by od ranče naprosto oddělené.
A kdo by to vedl?
No,
to bych byl asi já.
To je Jackie na koni?
Jo, s Colem.
Vypadá šťastně.
Je šťastná?
Myslím, že jo.
Tady je těžké nebýt.
Jo, začínám to chápat.
Hele…
už máš připravený proslov?
Pracuju na tom.
Nevím, proč si vybral mě. Dannymu nebo Alexovi by to šlo líp.
Vybral si tě, protože to chce slyšet od tebe.
Mluv od srdce, upřímně a bude to super.
Ta dá.
Cole, ty jsou boží.
Jo, jsou máminy oblíbené.
Děkuju.
Vypadá to, že nakonec strávím prázdniny tady.
Vážně?
Budu se učit.
Cole, to je skvělé. Věděla jsem to.
Věděla jsem, že to dáš.
Ještě nekřič hop.
Je to jen škola.
Tak jo, zpátky do práce. Nemáme celý den.
Hele, ta noc, jak se porouchal pick up…
Byla…
zima a byla jsem unavená a smutná z toho pohovoru.
Já vím. A taky vím, že se mi vyhýbáš.
Nemusíš.
To, co jsem říkal… Zapomeň na to.
Nic to neznamenalo. Jasný?
Jasný,
Já vím.
A… jsem rád, že vám to s Alexem klape.
Hodíte se k sobě.
Tak jo. Musíme ti dát něco starého, něco nového,
něco půjčeného a něco modrého.
Vážně musíme?
Jo, musíme. Je to tradice.
Dobře. Tohle jsou máminy šaty.
Jo, jsou staré.
Koupila bych ti nové.
Měla jsem nové.
Tyhle jsou lepší.
Chtěla jsem ti půjčit tohle. Jestli se ti to líbí.
To je krása.
Měla jsem to na svatbě.
Můžeš mi to dát do vlasů?
Děláš si srandu? Mám asi 700 kluků. Tohle je můj sen.
Tak jo.
- Třeba sem? - Jo.
Děkuju.
Tak jo, to je půjčené.
A někde tady
mám něco modrého.
Bože.
Je to modré a nové.
- Dobře. Je to trochu kýčovité… - Sexy.
Chtěla jsi říct sexy. Willovi se to bude líbit.
Přestaň. Dej to sem.
Promiňte, mamky.
Hayley?
Vím, že jsme s tátou zpočátku
nebyli nadšení, že se s Willem chcete vzít.
Měli jsme strach, že jste příliš mladí
a že ty pořád studuješ.
Já vím.
To je v pohodě.
Vidím, jak moc se milujete, a moc vám to přejeme.
Ale ještě žádné děti.
- Mami. - Fakt.
Nejdřív musíš dodělat školu a najít si bydlení.
- Teprve pak… - Dobře, díky.
Zatím žádné děti neplánujeme. Nemusíte se bát. Ani jedna z vás.
No nevím. Až tě uvidí v tom prádélku…
- Uvidíme. - Jestli se do toho dostane.
Díky, že to pořádáte.
A že jste přijali Hayley.
Samozřejmě.
Od první chvíle, co překročila práh, je členkou rodiny.
Máme ji moc rádi.
Jsi v pohodě?
Řekla jsem mu, že bych letěla s ním.
A co řekl?
Nic. Vůbec nic.
Omluvil se mi. Znovu.
Děkuju.
Promiňte. Jsem v pohodě.
Úplně v pohodě.
Jo.
Šampaňské!
Tak jo.
- Je v pohodě. - Jsem.
No hele!
Parker, připrav se. Brzo to začíná.
Nebudu si to brát.
Proč ne?
Budu vypadat jak debil. Všichni se mi budou smát.
Všichni?
Jako kluci?
Utahují si ze mě, že jsem holka.
Proč nemůžu mít to co oni?
Jestli chceš, vezmi si oblek.
Ale když si vezmeš šaty,
neznamená to, že nejsi sama sebou.
Slibuju.
Nikdo se ti nebude smát.
Bude ti to slušet.
Zkusíme to?
Tak jo. Ale tyhle boty si nevezmu.
Sluší ti to.
Díky. Tobě taky.
Děkuju.
Nevypadáš úplně k zahození.
Ani ty ne.
Tak pojď.
- Ahoj. - Ahoj.
Jsi v pohodě?
Jo.
Sluší ti to.
- Kde jste… - Víte, co dělám jako první na svatbě?
Spřátelím se s barmanem.
Nejste James Bond?
No, rozhodně to neodmítnu. Děkuju.
Jste Tara, že?
Jo, jsem.
Těší mě. Jsem Richard. Jackiein strejda.
- Richard? - Jo.
Ten Richard? Ty jo.
Jo, „ten“ Richard.
Mám tě ráda.
Ahoj.
Děkuju.
Vítejte, přátelé a rodino.
Dnes jsme se tu sešli, abychom oslavili
sňatek Hayley Althey Youngové
a Willa Johna Jeffersona Waltera.
Hayley a Will se rozhodli, že zahájí novou kapitolu svého života.
Stvrdí tohle výjimečné pouto a začnou společný život.
Jsme rádi, že tu můžeme být
a vidět jejich lásku a oddanost jeden druhému.
Tohle ale není jen oslava lásky mezi Hayley a Willem,
ale oslava lásky nás všech.
Rodičů, sourozenců, rodiny, přátel. Díky lásce je tento den
tak výjimečný a radostný.
Benny, prsteny prosím.
Prsten je nekonečný kruh.
Je to symbol nekonečna a vaší věčné lásky.
Otočte se k sobě a řekněte své sliby.
Hayley, jsi ta nejkrásnější, nejchytřejší
a nejmilejší žena, co znám.
Každý den ze mě děláš tu nejlepší verzi sebe sama.
Jsi moje srdce,
moje láska, můj domov,
moje všechno.
Jsem tak rád, že jsem tě našel.
A nemůžu se dočkat, až započneme společný život.
Wille,
na prvním rande jsem věděla, že jsme si souzeni.
Jsi talentovaný,
vtipný, chytrý, vášnivý
a prostě fakt boží.
Naše cesta je jen začátek.
Chci po ní kráčet s tebou. Napořád.
Wille, bereš si Hayley za svou manželku?
Ano.
Hayley, bereš si Willa za svého manžela?
Rozhodně.
Teda ano.
Samozřejmě.
Hayley a Wille, můžete se políbit.
Jackie, tohle se ti fakt povedlo.
To všem.
Když pes rozkousal kytici, myslela jsem, že je po všem.
Jo, ale ta nová je boží.
Babička říkávala,
že tyhle kytky jsou symbolem neopětované lásky.
Jo.
- Užíváte si to? - Jo.
Jsi připravený na proslov?
- Snad jo. - Tak jo, jdeme na to.
A co se vlastně stalo s tou kyticí?
Byla zničená.
Brzdi, kámo. Kope to.
Je to jako pít sluneční paprsky.
Chtěl jsem ti říct, že jsem rád, že jste to s Colem vyřešili.
To jo.
Já taky.
Dobrý den, dámy a pánové.
Když mě Will poprosil o proslov,
měl dva požadavky.
Aby byl krátký a abych ho neztrapnil.
Já jsem odpřisáhl, že dodržím obojí.
Proto tady dnes rozhodně nebudu mluvit o…
Danny.
…jeho gotickém období.
To snad ne.
Pokoj měl na fialovo a vlasy na černo.
A rozhodně nebudu mluvit o tom,
když ho táta nachytal, jak kouří za stájemi.
Cože?
Tohle totiž nebyly normální cigarety.
To nedělá.
A na sto procent rozhodně neřeknu bývalému řediteli Sykesovi…
Rád vás vidím, pane řediteli,
…že to byl William John Jefferson Walter,
kdo mu po maturitě omotal ředitelnu toaleťákem.
Věděl jsem to!
Takže o tom mluvit nebudu.
Budu mluvit o tom,
jak nám všem byl Will vždycky tím nejúžasnějším nejstarším bráchou.
To on mě naučil hrát fotbal.
Nikdy ho neomrzelo zkoušet s Dannym dialogy,
poslouchat, jak Nathan hraje na kytaru,
pomáhat Alexovi jezdit,
naučit Jordana používat kameru,
hrát s Parker hokej, jezdit s Leeem na skejtu, hrát s Isaacem hry
a číst Bennymu večer pohádky.
Takový prostě je.
Vždycky je tu pro svoji rodinu a myslí hlavně na druhé.
A řeknu vám o tom, když potkal Hayley.
Potkal ji krátce po Silvestru.
Nikdo z nás nechápal, proč jde na rande v takové zimě.
Nebo proč se druhý den prodíral závějemi, aby ji viděl znovu.
A další den taky.
Ale když jsme Hayley poznali, pochopili jsme.
Když potkáte toho pravého člověka, na ničem jiném nesejde.
Hayley,
nevíme, jak Willa dáváš.
Ani nás ostatní.
Ale jsme za to moc rádi.
Vítej do rodiny.
Děkuju.
Pojďme si připít.
Na Willa a Hayley.
A teď je tu první tanec.
Tak pojďte! Taro.
- Slyšel jsi Coleův proslov? - Jo.
Byl boží.
Pojď.
Chci s tebou tancovat.
Ahoj.
Pojď.
A dost.
Jdeme tancovat.
Se mnou tancovat nechceš.
Máš snad obě nohy levé?
Něco takového.
Jak chceš.
Jackie?
No?
Miluju tě.
To je v pohodě.
Nemusíš to říct.
Vím, že je to velký krok.
Jen jsem ti to chtěl říct.
Neboj.
Nic se neděje.
- Gratuluju. - Děkuju. Díky, že jsi tu.
Hned se vrátím.
Alexi, no tak.
To stačí. Ty tyhle věci neděláš.
Proč mi neřekla, že mě miluje?
Řekl jsi jí, že ji miluješ?
Jo, řekl.
Miluju ji.
Kiley, fakt ji miluju.
Myslíš si, že mě taky miluje?
Vůbec nic mi na to neřekla.
Tak jo.
- To stačí. - No tak!
Pojď.
No tak.
To je úžasná svatba. Ještě jednou gratuluju.
Díky. Většinu naplánovala Jackie.
Nevím, co bychom bez ní dělali.
A díky, že u tebe Danny může tohle léto zůstat.
Moc rád mu pomůžu.
A létání ekonomickou třídou miluju.
Ale přiznám se,
že mě překvapilo, že s Georgem svého syna svěříte
nezodpovědnému playboyi.
No, doufáme, že na tebe bude mít dobrý vliv.
Katherine,
to, co se stalo minule…
Jen chci, co je nejlepší pro Jackie.
To naprosto chápu, Richarde.
A zdá se, že tohle místo je přesně to, co potřebuje.
A jestli se to Willovi podaří, budu tu mnohem častěji.
Vážně?
Ahoj.
To je ale úsměv. Od ucha k uchu.
Tak jo.
Jackie je skvělá.
Není skvělá? Je skvělá.
Jo, Alexi. Je skvělá.
Proč mi to neřekla?
Nevím.
Měl by ses ptát jí.
Jo, zeptám se jí.
- Půjdu se jí zeptat. - Dnes ne.
Zítra.
Dobře.
Tak jo, zítra.
Tak jo, donesu ti vodu.
- Dobře. - Ty se vyspíš.
A zítra bude všechno lepší. Dobře?
Kylie.
Kiles.
Jsi strašně prima.
Jsi v podstatě jako kluk.
Hurá do jurty.
Má to být čtvrtá zleva.
Jedna, druhá… plete se mi levá a pravá.
Je to těžké.
Ztratila bych se i doma.
Dejte mi mapu.
Bože.
Jejda, tohle není moje jurta.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Potřebujete pomoct?
Ne, zvládnu to.
Myslela jsem, že celou tu jurtu strhnu.
Promiňte.
Omlouvám se.
Procházím si rozchodem.
Jistě.
Jste v pohodě?
Jo.
Ale měla bych jít.
Dobrou noc. A ještě jednou se omlouvám.
Že jsem sem tak vpadla. No nic, jdu. Dobrou noc.
Těšilo mě.
Nepotřebuješ další problémy.
Snad je to moje jurta.
Moje jurta.
Bože.
Sakra.
Nemohl jsem odjet.
Ale co tvoje práce?
Odmítl jsme ji.
Ty bláho. Zůstáváš tady?
Co to děláš? Nech to. Pak to s Georgem uděláme.
Byl to fajn den, viď?
Byl to boží den. A bez tebe bychom to nezvládli.
- Pomáhali všichni. - Někteří víc.
Katherine,
chtěla jsem ti moc poděkovat.
Za všechno.
Za to, že jste mě vzali k sobě.
Věděla jsi, že tu nechci být,
ale stejně ses hrozně snažila, abych se tu cítila skvěle.
To my bychom ti měli poděkovat.
Tolik jsi téhle rodině dala.
Cole bude v létě studovat.
Danny má Juilliard, Alex jede na soustředění…
Nathan si s tebou skvěle rozumí a Benny a Jordan tě zbožňují.
Isaac s Leem se toho od tebe tolik učí.
A pro Parker jsi ségra, co vždycky chtěla.
Přijde mi, že jsem našla svou novou rodinu.
Našla jsi ji.
Vaši by na tebe byli pyšní.
Děkuju.
Odvedla jsi fakt skvělou práci.
Nic jsem neudělala. Je to úžasná mladá žena.
To jo, ale potřebovala mámu.
A tu jsi jí dala.
Rozmyslela sis to snad?
Možná.
Můžou to ještě zrušit, ne?
Po tom, co jsme dělali, asi ne.
To máš pravdu.
Jen jsem si říkala, že ráno musím poděkovat Jackie.
Dala do toho tolik práce.
Jo, je fakt hustá.
To teda.
Jako její strejda.
Jestli všechno klapne, můžeme skončit v práci a rozjet to tady.
Zlato.
Ano?
Dneska ne.
Dobře?
Jasně.
1 ZPRÁVA: MORGAN
Kdo píše?
Tara.
Kde jsme to byli, manželi?
- Manželi? - Můj manželi.
Ahoj.
Ahoj. Jsi v pohodě?
Ne. nevím, co si zabalit. Nemám žádné oblečení do New Yorku.
Co? Vezmi si normální oblečení. Pomůžu ti. V balení jsem dobrá.
Tak jo.
Vidíš někde moji modrou košili? Má proužky a knoflíky.
Modrá košile. Jo.
Tady.
Díky.
NIC NENÍ TAK ROZBITÉ, ABY SE TO NEDALO SPRAVIT
Jackie.
To…
Cole? Co to je?
Potřeboval jsem spravit ten pick up.
- A svatby mě tolik neberou. - Myslím tohle.
Co to je?
Nic to neznamená.
Jen… Vím, jak ti chybí.
Měl jsi to celou tu dobu?
Chtěl jsem ti to dát.
Ale…
Panebože.
- Co hlava? - Ani se neptej.
Omluvná snídaně?
Jackie s tebou dneska neběžela?
Ne, asi si chtěla přispat.
Dobré ráno. Nesu ti…
- Co to sakra děláš? - Co jsi provedl?
Co?
OMLOUVÁM SE - J
Se mnou to nemá nic společného.
Zavolám, až dorazíme.
Jsi si jistá?
Dámy a pánové, vítejte na palubě letu 345 do New Yorku.
Zapněte si pásy
a vypněte svá zařízení. Budeme vzlétat.
Překlad titulků: Lucie Tatransky