Jeg bliver her.
Jeg har bestemt mig for det.
Lorraine, sig noget.
Hvad vil du have, jeg skal sige?
Jeg forstår ikke. Er du blevet vanvittig?
Jeg elsker dig. Det ønsker jeg, du skal vide.
Nej! Sig ikke, at du elsker mig. Det har du ingen ret til at gøre.
Jeg troede, det var en slags krise.
At du mente, du ville finde din søster -
- og at når du kom tilbage, ville alt ordne sig.
Jeg kan ikke vende tilbage.
Ikke efter alt det, jeg har set her.
Ikke efter det, jeg har gjort.
Hvad har du gjort?
Jeg beder dig ikke vende tilbage for min skyld.
Gør det for dine forældres skyld. De har allerede mistet deres datter.
Farvel!
Bedstemor medbragte den fra sin pilgrimsfærd.
Jin, jiyan, azadi.
- Er du der? - Jeg kan lide vejret.
Lyv ikke. Du elsker at slås.
- Alt i orden? - Ja.
Hvorfor er du her? Skrid!
- Anna ... - Du må ikke blive her!
Du skal hjem! Omgående!
Jeg kom for din skyld. Jeg så dig i videoen. Jeg vidste, det var dig.
Du kan ikke blive her, sagde jeg.
Du har intet at gøre her. Tag dine ting og forsvind!
Jeg ville ikke have dig her. Jeg ville ikke have, du fandt mig.
Vidste du, jeg ledte efter dig?
Tag hjem, og du må ikke fortælle nogen om mig.
Vidste du, jeg var her, og ville have, jeg skulle tro, at du var død?
Jeg har dræbt en mand! Jeg forlod alt!
Det her handler ikke om dig, Antoine! Vi bad dig ikke komme her.
Hvordan kunne du gøre det mod mig? Hader du os så meget?
Ti stille!
Ingen må vide det. Ikke engang vores forældre.
Hvordan havnede du her?
Alt, hvad du har set, må du holde mund om.
Du må ikke fortælle det til nogen.
Det går ikke. Jeg må fortælle dem det en gang.
Kun hvis jeg dør, ellers ikke.
Okay.
Jeg siger intet uden din accept.
Men brevet, du efterlod, din død ...
Liget, de fandt. Dna-prøverne ...
Vi behøver ikke fortælle alt.
- Hvad gør vi nu? - Det ved jeg ikke.
Vil du blive? Vil du blive dræbt?
Du er voksen. Du bestemmer selv.
Men det her er en hær. Du tager derhen, hvor du bliver beordret.
Og det er ikke sikkert, du er med mig.
Jeg ved det.
I øjeblikket er jeg bare glad for at have fundet dig.
Det er utroligt, at vi måtte følge med dig.
Den islamiske stats hovedstad! Kan du lide det?
Det er den sorte dør.
Her bor jeg og Paul. Iyad, I bor ovenpå.
- Hvornår tager vi til kontoret? - Giv mig et par minutter.
Tre skide timer for at komme hertil!
Er det fjerde gang i denne uge? Femte?
Og du bor lige omkring hjørnet!
Tog det så lang tid for dig at gå herhen?
Du sidder bare der.
Det er alligevel ikke godt for dig.
Du holder kæft!
Er du her for at godte dig?
Nej, jeg kom for at møde dig.
Nu har du gjort det.
Følg med os til moskeen.
- Jeg har sent fri hver dag. - Kom efter arbejde.
Hvad drejer det sig om? Hvorfor kom du her?
Alt i orden?
Så han blev fyret fra hæren. Og hvad så?
Skal vi bare tage ham tilbage?
- Den køber jeg ikke. - Han er her. Det er dét, der tæller.
Har du glemt, hvad du sagde, da han ville hverves?
Du bønfaldt ham.
Du bønfaldt ham om ikke at gøre det. Vi sagde, hvad der ville ske.
I stedet ville han vise, at han er "god" muslim.
Han ville blive deres favoritmuslim, en skide vantro.
Han er en vits!
Hvor mange muslimer dræbte du derovre?
- To. Talebaner. - Jaså.
Ligegyldigt, om de var talebaner.
- Det var i kamp, Paul. - I kamp ...
Så du retfærdiggør det på den måde? At de gør modstand?
I invaderede deres land! Hvad troede du, der ville ske?
Britiske og amerikanske soldater undertrykker det stakkels folk.
Hvad troede du, der ville ske? At de ikke ville gå til modangreb?
"Ønsker du ikke, at Allah tilgiver dig? Allah er tilgivende."
Koranen lærer os at tilgive. Nasser begik en fejl. Han forstår det.
Gør han det, Iyad?
Han har ikke engang sagt undskyld.
Fortryder du det?
Hvad sagde du?
- Rejs dig op og tal med mig! - Ja! Ja! Jeg fortryder det!
Kom nu. Jeg fortryder det. Jeg fortryder det forbandet meget.
Det var en fejl. Jeg burde have lyttet til jer.
Undskyld.
- Undskyld. - Jeg har savnet dig.
- Jeg har savnet dig så meget. - I lige måde.
Det er dejligt, du er her!
- Aliyê rastê, til højre. - Aliyê rastê.
- Aliyê çepê, til venstre. - Aliyê çepê.
- Xwe xwar ke, duk dig. - Xwe xwar ke.
Ez birîndar bûm.
- Ez birîndar bûm. - Hun siger: "Jeg er såret."
Ez birîndar bûm.
Jeg er såret.
Sarya, jeg vil til Kobani. Her sker jo ikke noget.
Jeg hørte, at de ikke vil sende de frivillige. Det er for farligt.
Sarya tror, at din søster straffer hende -
- fordi du besluttede at blive.
Det er derfor, de ikke sender os.
Sådan er det nok ikke.
- Jeg vil vide alt om din søster. - Også jeg.
Du tog hertil for at finde hende, og her er hun. I live.
Vil du ikke vide, hvad der skete?
Du kender ikke Anna.
Hun kan være stædig.
Hvis jeg presser for meget, presser hun tilbage.
Så du slipper det bare?
Hun er i live. Hvorfor og hvordan kan vente.
God. De minder om kagerne, far købte ved siden af sit kontor.
Mørdejskagerne.
Drikker du nu te?
Det eneste, jeg gør her, er at lave te og suppe og at lære kurdisk.
Aliyê rastê, aliyê çepê, gule li min kit.
De sagde, du dræbte en jihadist.
Det var en lidt for hurtig ildprøve.
Han stod foran mig, så jeg skød.
For at overleve må du være på vagt uafbrudt.
Du må aldrig slappe af, især ikke når der er roligt.
Det lover jeg.
Jeg tager til Kobani i morgen.
IS har omringet byen. Vi skal prøve at presse dem tilbage.
Kom du for at sige farvel?
Hvornår vidste Sarya, at du levede?
Da Gilias enhed vendte tilbage til landsbyen.
Jeg bad Sarya om at bringe dig til Qamishli.
- Forsøgte hun at ændre din mening? - Nej. Det var en ordre.
Ikke hendes skyld.
Hun gjorde, hvad YPJ bad hende om. Hun burde ikke blive straffet.
Du har forandret dig.
Det har du ikke. Du er præcis som før.
Jeg ved, hvorfor du kom hertil.
- Hvorfor? - Fordi du savnede mig.
Det er rigtigt. Det var ikke let at vide, at du var så tæt på.
Jeg er ked af det, jeg gjorde.
Jeg har villet sige undskyld hvert år.
Hvordan har forældrene det?
Udadtil lader de til at have det bedre.
Men det var forfærdeligt for dem. Mor kommer ud med en ny bog.
Har du læst noget? Tager hun kritikken til sig?
Nej. Hun flipper mere ud end før. Far har det fint.
- Han arbejder mindre. Jeg tog over. - Og klarer det hele herfra?
Le ikke ad mig.
Det føles underligt at tale om mit liv med alt, hvad der sker her.
- Du bliver ikke lykkeligere her. - Måske ikke.
Jeg tror, jeg forstår, hvorfor folk kommer her. Hvorfor du kom.
Nej, det forstår du ikke.
Hvad er der? Hvad sagde jeg?
Jeg hader dig ikke.
Jeg hader ikke vores forældre. Jeg ville ikke straffe jer.
Jeg kom hertil af en anden grund.
Brevet var for, at du ikke skulle føle skyld.
Jeg har gjort værre ting.
Af og til vil man være et godt menneske, men fejler.
Vent. Fortæl mig det.
Du tror, det er din søster, der står foran dig -
- men du ved ikke, hvem jeg er mere. Anna forsvandt for længe siden.
Fandens!
Ser man det. Af alle støvede veje i verden ...
- Jeg er ikke interesseret, Stuart. - Du kan kalde mig Stanley nu.
- Stadig ikke interesseret. - Synd. Vi var et godt team.
Og nu hvor vi har samme fjende, er det jo synd ikke at samarbejde.
Hvorfor er du så afvisende?
Det er jo ikke sådan, at det, jeg har til dig, er uforeneligt med -
- dit arbejde med Gilia.
Hun er vel Helans søster, ikke sandt?
Det er vel derfor, du er her, for at prøve at gøre det godt igen?
Jeg skjuler intet for hende.
Hun ved alt om mig, om min fortid, om Helan og dig.
Okay.
For gamle dages skyld skal du få en lille gave.
Uden nogen betingelse.
Abu Rida El-Liby.
Chef for militærrådet i Raqqa.
I morgen eftermiddag tager han og nogle mænd på en rekognosceringstur.
Han er ved disse koordinater ved tretiden.
Nær Zakaria.
Og hvorfor giver du mig det?
Fordi libyeren er ond og må dø.
Sludder. Du vil se ham død.
- Du vinder noget ved det. - Og hvad kan det være?
Skal jeg give dig et vink?
Hvis libyeren dør, kollapser organisationen så?
Nej. De erstatter ham med en anden.
Du har en indenfor.
Hvis libyeren dør, bliver han forfremmet.
Åh! Jeg savner virkelig at arbejde med dig.
Var du kommet tilbage, havde du fået at vide, hvem min dreng er.
Han er en stjerne, Anna. Fremragende.
Jeg sagde, svaret er nej.
Du kan vel drøfte det med Gilia?
Hun vil sikkert forstå, at I selv vinder på det.
Kom nu! Hvad har du at miste?
Vi er straks tilbage.
Du hedder Nasser, ikke?
Vicekorporal Nasser Yassin?
Jeg ved ikke, hvem du er, men gør mig en tjeneste og gå ad helvede til!
Jeg læste dit dossier. Afskediget fra militæret.
Adlød ikke ordrer.
Udsatte din enhed for fare med uacceptable metoder.
Hvad fanden skete der?
Hvem fanden er du? Politiet?
- Nej. - MI5?
Nej.
MI6?
Giv mig ti minutter.
- Jeg har ikke gjort noget forkert. - Nej, ikke du ...
Men dine venner.
Kom.
Hvad vil du mig?
Det her er krypterede mails fra Iyad til kendte IS-kontakter.
Han har været forsigtig. Han kørte helt til Luton for at sende dem.
Tiden stemmer præcist overens med tiden for, da mailen blev sendt.
Og så har vi ... Her er de begge to.
De taler med IS-rekruttører.
Gudskelov, vi har mange rekrutter fra England.
- Hvor kommer du fra? - Sydlondon.
Paul flyttede hertil, da han var seks.
Jeg har boet på dette lortested hele livet.
- Måske bør I komme hertil. - Hamdulila, meget snart.
Du forstår det nok.
De planlægger altså at tage til Syrien for at kæmpe.
Sidste forberedelsestadie.
Vi omgås konstant, og de har ikke sagt noget.
- De har ikke nævnt IS. - Fordi de ikke stoler på dig.
Jeg har intet med dette at gøre.
Fortæl, hvad der skete i Afghanistan.
- Fortæl du. Du læste mit dossier. - Jeg vil høre din version.
- Hvad har det med dette at gøre? - Skammer du dig over det, du gjorde?
Jeg stod vagt, da en knægt nærmede sig med en vogn.
Jeg råbte "stop" til ham, hvilket han ikke gjorde.
Jeg råbte igen, og han blev stoppede stadig ikke.
Ifølge reglerne skal man så affyre et varselsskud.
Det gjorde jeg.
Så slap knægten vognen, løftede hænderne og gik imod mig.
Han kom meget tæt på og ...
Ifølge protokollen burde jeg have skudt ham.
- Ja, men det gjorde du ikke. - Absolut ikke!
Han var bare et barn. Han havde kun en kniv.
Din kommandør tror, det var, fordi du er muslim ...
... og at din religion forhindrede dig i -
- at følge den britiske hærs regler.
Det var noget fis.
Han havde kun været i Afghanistan i tre måneder.
Hvad kunne han vide? Intet!
Han brød sig ikke om, at jeg gik imod ham, så han skilte sig af med mig.
Han brugte min religion som undskyldning.
Så du blev fyret på grund af islamofobi?
Hvad ønsker du?
At du tager med dine venner.
Er du gal? Skal jeg tage til Syrien og udspionere mine venner?
Du er gal.
Vi skal bruge en, der infiltrerer IS.
Dine venner er alle tiders skalkeskjul.
Jeg ville foretrække, at I anholder dem.
De er sikrere her i fængsel end i Syrien.
Ja, men jeg vil ikke anholde dem.
Fedt. Så advarer jeg dem.
Jeg fortæller dem, de er afsløret.
Du tror vist, at vi er ligestillede og sidder og småsnakker som venner.
Hvis du advarer dine venner, Nasser -
- hvis du afslører hemmelighedsstemplet information -
- bliver du anholdt og sigtet for undergravelse af landets sikkerhed.
Du beder mig om at forråde mine venner.
Nej. De tager derhen alligevel, med eller uden dig.
Da du blev hvervet, sagde du til rekrutteringsofficeren -
- at det var en stor ære for dig at tjene den britiske hær ...
... og dit land.
- Mener du stadig det? - Selvfølgelig gør jeg det.
Og nu?
Vil du have en ny chance?
- Hvornår rejser I? - Vi tager et fly på torsdag.
Når I kommer til Syrien, vil de være meget mistænksomme over for dig.
- På grund af din militære baggrund. - Det forstår jeg.
Men ... Og det her er sagen: Du er speciel, Nasser.
Det vil de se.
Men det er op til dig at overbevise dem om, at du er vigtig.
At din fortid ikke er en byrde, men en fordel for dem.
Du er en trænet, britisk soldat. Det er en fordel for dem.
Når de endelig forstår det, glemmer de, hvem du var -
- og ser kun, hvad du kan blive.
Er du nervøs?
- Meget. - Det er forståeligt.
Prøv ikke at skjule det for dem. Den bedste løgn er sandheden.
Hvis du er nervøs, så forklar dem det.
Du forlader alt, hvad du kender og elsker -
- for at starte forfra med Islamisk Stat.
Du må godt være nervøs.
I mellemtiden skal du bare ...
Godt. Et øjeblik.
Hej! Kom ind.
Vi har noget til dig.
- Er det min? - En præcis kopi.
Du kan kommunikere med den. Jeg viser dig det.
Vent lidt. Skal det være i Koranen?
Hvordan vil du tale med os? Med mobilen?
Den kan de aflytte og fratage dig.
Koranen kan du tage med overalt.
Den sender krypteret information, som ikke kan spores.
Det her er en touchpad, meget ligesom din mobil.
Den skal berøres i en meget specifik rækkefølge.
Du trykker her, her, her og så her.
Gør det.
Sejt.
Din stemmebesked er indspillet og er sendt til os.
Desværre er din første besked: "Sejt."
Hej, gutter! Jeg er ked af, jeg kommer for sent.
- Går det godt? - Ja. Har du alt?
Dyrk lige det her. Ligner jeg en korsfarer?
Ja. Tog du afsked med Charlotte og Alex?
Ja. Men hun brokkede sig bare over, jeg kom der -
- midt på ugen, uden at ringe til hende.
- Du sagde vel ikke, vi rejser? - Selvfølgelig ikke. Jeg er ikke dum.
Hvordan går det med Alex?
Fint. Han bliver en god dreng.
Han bliver så stolt!
Unødvendigt at sige, naturligvis -
- men hvis du er usikker, så er det sidste chance ...
Hvorfor skulle jeg være usikker?
Er det dig, der er usikker?
Selvfølgelig ikke. Men jeg og Iyad har ikke børn.
Hør her. Jeg ved, det er i sidste øjeblik -
- men jeg vil være sikker på, du ønsker det her 110 procent.
Iyad kan være ret overbevisende.
Hvad mener du? Det var Pauls idé. Jeg mente først, han var skør.
Opfølgning af din rapport om en patruljering til Zakariakrydset.
Under ingen omstændigheder må du være til stede.
Jeg gentager: Tag ikke med patruljen.
Hold dig på afstand af målet. Slut på meddelelsen.
Broder Abu Reda, tak for tilbuddet.
Jeg var gerne taget med jer -
- men jeg må skrive rapporten om fangerne.
Vær forsigtige, broder. Allah beskytter jer.
Vi tager ikke med libyeren. Vi bliver og skriver rapporter.
Hav tålmodighed, så er du sød.
Det har jeg.
Det er det eneste, jeg har nu om stunder, Nas.
Jeg venter på, at Iyad får Alex hertil, på at møde ham -
- men intet af det kommer vel til at ske?
Imens sidder jeg her og gør hvad?
Jeg er ikke engang med og kæmper. Jeg ...
Vi skal kæmpe igen, men ...
Hvad laver vi? Vi er papirnussere, det er alt!
Det var ikke det, jeg kom for, vel?
Hvad?
Det er ... det er ikke mig. Det her er ikke mig.
Jeg er ikke som dig, ikke som Iyad. Jeg kan ikke fokusere på det her.
Det eneste, jeg tænker på, er min lille dreng.
Jeg tænker på ham og vil vide, om han er i sikkerhed.
- Det forstår jeg. - Jeg kan ikke ...
Ude i felten havde jeg andet at tænke på.
- Jeg vil tilbage til fronten. - Nej.
- Jeg skal tale med sheikh. - Gør ikke dét.
- Hvad skal jeg så gøre? - Jeg har ikke en skide anelse!
Jeg ved det ikke, Paul. Jeg bønfalder dig.
Tag det roligt. Det eneste, du skal gøre, er at skrive rapporter med mig.
Vi gør det sammen.
Tag en Captagon eller sådan noget, hvis det hjælper dig med at fokusere.
Bliv hos mig, broder. Okay?
Bliv hos mig. Okay?
Hvad sker der?
Nye fanger skal afhøres i Deir al-Zor.
Vi skriver rapporterne nu og tager derhen i morgen.
Kanon.
Kammerater, vi har mulighed for at eliminere -
- en af fjendens mest værdifulde befalingsmænd.
Hans eliminering stopper ikke angrebene mod Kobani.
Vi må fortsætte vores kamp.
Hvis det lykkes i dag -
- ødelægger vi terroristernes fremtidige planer.
- Held og lykke, kammerater! - Held og lykke!
Må Allah beskytte og bevare jer, brødre!
- Allahs fred, nåde og velsignelse. - Det er mig. Er Paul der?
Paul, det er Nas.
- Ja? - Jeg skal bruge dig i studiet.
Sådan omtrent nu.
Jeg tager med libyeren.
- Hvad er der? - Sh! Kom ind.
- Hvad er der? - Bare kom.
Hvad er der?
Nas?
- Sæt dig. - Hvad?
Bare sæt dig.
- Hent barnet. - Vent.
Hvad? Er du vanvittig?
- Det er i orden. - Mærkeligt.
- Se. - Far.
Hej.
- Hej, Alex. - Hvor er du?
Jeg ...
Jeg er ude at rejse.
Jeg savner dig meget.
I lige måde. Jeg savner også mor.
Hvornår kommer du tilbage?
Jeg ...
Jeg arbejder på det.
Jeg arbejder på det, for jeg vil virkelig gerne møde dig.
Du ... Er de søde ved dig?
- Ja. - Spiser du ordentligt?
Ja. De giver mig ikke flæsk, far. Bare rolig.
Og ... Skolen? Hvordan er skolen?
- Far! - Bare rolig. Giv mig den.
- Nej, vent. - Jeg må lægge på. Han har det fint.
Lad mig tale med min søn. Jeg beder dig!
Farvel, far.
Fandens!
Fandens ...
Broder. Du ...
Du har set Alex.
Det er ikke nok, men bedre end ingenting.
De tager sig godt af ham. Han er i sikkerhed.
Du ...
- Tusind tak. - Det er i orden.
Hør her. Vi skal blive her i Raqqa og holde os i live.
Når tiden er inde, skal du møde ham.
Ja.
Godt. Nu går vi ud og spiser.
- Vi henter Iyad på vejen. - Ja.
Eller, nej. Han er taget af sted. Han kørte med libyeren.
- Hvad? - Ja. Han kørte tidligere. Hvorfor?
- Hvor skal du hen? - Jeg er færdig med rapporterne.
- Vi må planlægge forhør. - Jeg kører med ham.
- Du burde også komme med. - Jeg kan ikke.
Abu Musab, skal du følge med os? Yalla.
- Kom nu! - Kom nu.
Du hørte, hvad han sagde.
I kører tilbage, så går vi.
Hvordan går det?
Hvor er Anna?
I ravinen på den anden side af vejen.
Den anden spejder har fået øje på konvojen.
Hvad venter vi på?
Vi må være sikre på, at han er derinde.
Hejsa!
- Paul fik sin søn at se. - Hvad? Hvordan?
- Jeg ordnede det. - Fedt.
Jeg må tale med dig. Kom.
- Vent. Jeg vil være sammen med ... - Nej, du skal komme.
- Slip mig! - Nu!
Hvad er der, Nas? Du skræmmer mig.
- Nas! Hvad laver du? - Kom med mig. Nu!
Fyr!
- Fortæl ham ... - Jeg forklarer senere.
Jeg går ned og ser efter.
Her. Tjek, at alle er døde.
Gå du, jeg kommer.
- Hvad laver hun? - Sørger for, at libyeren er død.
Tekster: Peter Buhl www.sdimedia.com