240 KM SØR FOR BOGOTÁ, COLOMBIA
Jævla idiot.
Alt er klart, sjef. Han er her nå.
Da gjør vi det.
— Velkommen. En sigar? — Nei takk.
Vin, kanskje? Jeg har en av Colombias fineste samlinger.
— Ikke når jeg gjør forretninger. — Okay.
Ja vel.
La oss gjøre forretninger.
Jeronimo. Min sønn.
Han overbeviste meg om at dette er den nye narkotikaen. Teknologi.
Raskere å dyrke, lettere å selge.
Dette apparatet kommer inn i alt på nettet.
— Målrettede angrep. Bank, børs. — Det lyder ikke som narkohandel.
Blockchains, kryptert epost, cyberangrep.
Hovednøkkelen er umulig å spore.
— Se mot sør. — Her. Kom.
Du vil elske dette.
— Kl. tre sett fra deres posisjon. — Okay. Der.
Et lastefly. Brazilian Air.
Beklager.
Og nå har jeg mørklagt hele Bogotá.
— Hva skjedde med radioen? — Radiosjekk.
Strømmen i Bogotá har gått.
Vi rykker inn nå.
Det lille leketøyet hans kan mye mer. Dette var bare en smaksprøve.
Som vi gjorde med kokain før i tiden.
— Og det er det eneste eksemplaret? — Man kan ikke kopiere det.
Da sletter det seg selv.
— Jeg er den eneste som kan lage det. — Så ...
Har vi en handel?
Ja. Ja, det har vi nok.
Nå, nå, nå!
Jeronimo.
Ta harddisken. Ta harddisken.
Statspoliti!
Vent. Jeg har noe til deg. Her ...
AGENTS 355
HOVEDKVARTERET TIL CIA LANGLEY, VIRGINIA
Kom inn.
Melding fra agenten i Colombia.
Han høres nokså skremt ut. Han sier han har noe å selge —
— som vil ryste NSA. Han vil ha tre millioner, så han kan forsvinne.
— Har han kontaktet andre? — Han virker utålmodig.
— Altså ja. — Og colombianerne vil ta ham.
— Hvor er han nå? — På vei til Paris.
Bra.
Kom igjen.
Ingen nærkontakt, hva?
Kommer de nær, blir de skadet.
— Som når du dater. — Skal vi snakke om dine dates, da?
En annen gang.
Du har et oppdrag.
PARIS, FRANKRIKE
Siktelinjen går her. Trafikken er enveis fra nord mot sør.
Ingen dekning. Vi kan ikke omringe ham.
— Vi kan ikke omringe ham. — Han ringte jo oss.
Vi bytter ryggsekk og går igjen. Ikke noe problem.
— Hvorfor har vi ikke et lag? — Det er en avlevering.
Han kunne solgt den på svartebørsen, men han tenker på familien.
— For en grei kar. — Har du vurdert det?
— Høyforræderi eller familieliv? — Velg selv.
Nei, det har jeg ikke.
— Du elsker jobben. — En av oss må jo det.
Hvis du ikke er familiemenneske, vil du elske aliaset vårt.
Nei ...
Vi er Joel og Ethel Lewis fra Iowa.
— Vi er på bryllupsreise. — Bryllupsreise?
— Ja. — Så du laget det aliaset?
Du ville jeg skulle gjøre mer. Skatt.
Prøv ringen og se om den passer.
— Den funker. — Fint.
Vi skal rykke inn her.
Da er det strake veien til målet. Jeg leder.
Du vet hva nygifte gjør på bryllupsreise —
— i verdens mest romantiske by, Ethel?
Kall meg Ethel igjen, så vil du ønske du hadde gitt meg en mindre ring.
— Jeg vil prøve noe. — Det fins ikke andre måter, Nick.
Jeg snakker ikke om oppdraget.
Hva driver du med?
Du er min beste venn.
Jeg har ikke andre.
Jeg vet det.
Og jeg vil ikke ødelegge dette.
Ikke si at du aldri har tenkt på det.
Kom her.
— Litt en klisjé, hva? — Hva da?
— Bryllupsreise i Paris. — Det er romantisk for det.
Spørs hvordan du definerer romantikk.
Den ringen kler deg.
Det er der.
Skaff oss et bord, så sjekker jeg inne.
Er det opptatt her?
— Nei. — Takk.
— Det er et populært område. — Ikke like ille som venstre bredd.
— Hei. — Bonjour.
To sjokoladecroissant med kaffe.Excusez—moi...
— Det går bra. Jeg forsto det. — Merci.
— Vi skal ligge unna venstre bredd. — Nei, vi er på bryllupsreise.
Dere burde ta egg.
Men ikke ta salt på.
Unnskyld.
— Ryggsekken. — Hei! Nei.
Jeg tar vår sekk!
Hvor er harddisken?
Har du harddisken?
Nei.
Fryktelig skuffende.
Faen!
Jeg skal ikke ha romvask i dag.
Luis.
Det er feil rom.
Luis, det er Graciela Rivera.
Lukk opp.
Dr. Rivera.
— For en overraskelse. — Får jeg lov?
Selvfølgelig.
Hva gjør du her? Det er ikke akkurat vanlig kontortid.
Nei, det er det ikke.
— Vil du ha noe å drikke? — Nei, jeg er okay, Luis.
Er du?
Jeg har det bra.
— Og hvor er pakken? — Hva mener du?
De fløy meg ikke så langt for å gi deg terapi.
— Jeg visste ikke du dro i felten. — Ikke jeg heller. Før nå.
De sendte deg hit fordi de tenkte at jeg stoler på deg.
Ikke sant?
At du ville få meg til å røpe alle hemmeligheter.
Har du hemmeligheter?
— Du sa jo at dette ikke var terapi. — Det er ikke det.
Jeg kommer for å hjelpe deg.
Jeg er den eneste i organisasjonen som virkelig kjenner deg.
Ditt sanne jeg.
BERLIN, TYSKLAND HOVEDKVARTER BND
Vi har identifisert fingeravtrykk på sekken.
De to er fra CIA.
Vi har sikker identifikasjon som går to år tilbake.
— Hvorfor visste vi ikke om dem? — De har fått lav profil.
De har vært i Paris et par dager.
Jeg tror colombianeren fortsatt er aktiv.
— Jeg mobiliserer flere lag. — Hva?
Jonas, dette er mitt oppdrag.
Okay.
Flere folk vekker for mye oppmerksomhet.
— Får feil folk tak i disken ... — Jeg vet hva som kan skje.
Jeg vet mer enn noen her om disken, for det er mitt oppdrag.
Marie, du er veldig flink til alt, unntatt til å adlyde ordre.
Gir du meg virkelig en ordre?
Ville det endret noe?
Du må lære å stole på kollegaer, og å samarbeide.
Jeg vet hvorfor du har vanskelig for å stole på folk.
Gi deg, Jonas. Dette gjelder ikke farskompleksene mine.
— Jeg er ikke noe barn lenger. — Så ikke oppfør deg som et.
Du lærte meg at man alltid skal fullføre oppdragene sine.
Jonas ...!
Greit. Fullfør det. Gjør som du vil.
Men hold deg i live. Du blåser i om du lever, men det gjør ikke jeg.
— Du mistet tre millioner dollar. — Dette er ingen inkvisisjon.
Vi bare sørger for at vi har alle fakta til rapporten.
Vi mistet pakken. Hva sa Nick? Han har ikke meldt inn.
Bare si det.
Nick klarte seg ikke. Han ble skutt da han forfulgte målet.
Jeg identifiserte liket hans selv.
Jeg må ha vann. Jeg henter det selv.
Liker du den?
Eller er den for mye?
Den er for mye.
Jeg liker den.
Jeg også.
Den er der ute ennå.
— Vi har spor. — Jeg kan finne den.
— Du er ikke i form ... — Du mistet den.
Ro deg ned. Ro deg ned, sa jeg.
La oss være alene.
— Og slå av den dingsen. — Det er min operasjon.
Det lille røde lyset må slukke.
Jeg kan ikke offisielt sette deg på dette.
Dette er ingen inkvisisjon, men det blir en gransking.
Men hvis du drar ut på egen hånd —
— fordi du akter å hevne makkeren din, —
— så kan jeg forstå hvordan slikt kunne skje.
Da må jeg ha hjelp.
Nå er det ugjendrivelig: Etter Shadow Brokers—lekkasjene, —
— Vault 7—lekkasjene og nye exploits som utvikles hver dag, —
— trenger vi en ny løsning innen cybersikkerhet.
En som kan forutsi og avskjære cybertrusler —
— som passerer en av de 43 nettnodene, —
— og på lovlig vis sile og loggføre dem i en database.
Tenk på det som bibliotekenes desimalsystem for cyberangrep.
VARSEL
12. rekke, i midten.
Det kan virke fjernt fra hverdagen, men ikke når vi ser nærmere på det.
Hei, Dij.
— Ingen høflighetsvisitt, vel? — Rett på sak.
— Ja. — Det er en pakke.
Den er i Paris ennå. Vi må ha tak i den.
Vi? Jeg aner ikke hva du snakker om.
Det gjør MI6, men jeg er på egenhånd.
Ja, og jeg jobber ikke i felten mer.
— Jeg er ferdig med det livet. — Det sier alle.
— Jeg sier det fordi det er sant. — Hvem er det?
— Beklager at du reiste så langt. — Hvem er det?
— Partneren min. — Partner som i ...?
— Du er min venn fra USA. — Jeg er din venn fra USA.
— Hei. — Hei.
Jeg snakket med noen imponerte investorer.
— Jeg er også imponert. — Abdel, min venn Mace.
— Fra USA. — Hun er på vei til Paris.
Hyggelig. Jeg har ikke møtt mange av Khadijahs venner.
— Ikke? — Synd du må videre.
Vi ses igjen.
Det var godt å se deg igjen, Khadijah.
God tur.
— Hyggelig å møte deg. — I like måte.
Til neste gang.
— Jeg låste meg inn selv. — Du er inne, men ikke i varmen.
Du stilte ikke spørsmålet. Fordi du ikke vil høre svaret.
— Stemmer. — Pakken er ...
En datanøkkel. Et sett cyberverktøy, exploit—kits, virus, ransomware. Alt.
Det kan komme inn i ethvert lukket system i verden.
Hjelp meg å finne det verktøyet.
Jeg har ikke hørt ...
— Jeg må ta den. — De drepte Nick.
De gamle krigene, vet du ...
Den kalde krigen. Krigen mot terror. Vi visste hvem vi kjempet mot.
Men nå er fienden usynlig. Som ånden i maskinen.
Hvis de får tak i dette, kan de overta strømnettet i byer, —
— og atomkraftverk, verdenshandelen ...
Alt fra et fly, til telefonen du har i lomma.
Du vet hvem som gir alt for å få tak i dette.
Og hva de vil gjøre med det.
De kan styre alle deler av verden fra tastaturene sine.
Alt du sa på scenen var sant. Alt unntatt en ting.
Trusselen lurer ikke i horisonten. Den er her nå.
Får de tak i dette, starter de tredje verdenskrig.
Krigen ville vært over før vi rakk å slå tilbake.
Jeg klarer ikke dette uten deg, Dij
Du er den beste i verden til det du gjør.
Sørvestre hjørne. Rundt 10.35.
Der er hun. Hun veltet operasjonen. Kan du finne henne?
— Marie Schmidt. BND—agent. — Hva?
Sprengningsekspert, Dysfunksjonell, degradert.
Vedvarende mistenkt som dobbeltagent.
Hvorfor det?
Faren solgte hemmeligheter til russerne tidlig på 90—tallet.
Han ble tatt da hun var veldig ung.
Eplet faller ikke langt fra stammen. Hun arbeidet sammen med han der.
Kan vi finne noen av kontaktpersonene hennes?
— Niks. — Hva mener du med "niks"?
Niks. Ingen partner, ingen mann, kjæreste, venninne, barn, kjæledyr.
Bokstavelig talt null og niks. Hun jobber alene.
Hun bor alene. Jeg ser ikke engang en privat epost.
Følg ham.
Hvordan fikk han tak i disken?
Han tok den under en razzia. Han selger den for bare tre millioner.
— Viser du en annen vinkel? — Det er en blindsone.
Kan du finne en satellitt som kan se mer?
Definisjonen av blind er "kan ikke se".
De visste hvor de skulle ta ham.
Er du okay?
Ja.
Følg ham. Han har disken.
Han er i Paris.
Han bor på Hotel Paradis under navnet Luis Gonzales.
Programmet leter etter ansiktet hans.
Vi kan finne ham og følge ham.
Det er en IT—konferanse i Paris. En foredragsholder måtte avlyse.
— Skal jeg ikke bli med deg? — Jeg er tilbake i morgen kveld.
Du trenger dette hvis du skal i felten igjen.
— Jeg trodde det var slutt. — Det trodde jeg også.
— Middag i morgen kveld. — Pass på deg selv, okay?
— Solen står opp. — Har vi litt mer tid?
Vi hadde hele natten, Luis. Jeg kan ikke gi deg mer tid.
Når jeg gir den til dem, —
— kan jeg bare se soloppgangen fra en fengselscelle.
I det minste får du se sola.
Og du kan se familien i øynene og vite at du gjorde det rette.
Vet du hvorfor jeg arbeider for etterretningstjenesten?
Fordi jeg så agentene våre sette livet på spill for landet.
Jeg så Colombia gå fra et land i krig —
— til et sted der jeg kan gå i fred på gaten med barna.
Jeg ville hjelpe agentene, slik de hjalp vårt land.
Hjelp dem å finne fred.
Det står fire agenter nede og venter på et svar.
— Luis, jeg må ta den. — Du aner ikke hva som er på disken.
Ja eller nei?
Der er han. Klokken 11. På vei rundt hjørnet.
— Flyr du med meg? — Vi reiser sammen.
Jeg slår ut vaktene. Du følger sekken.
De følger tett.
— Vi trenger avledning. — Det tror jeg vi har.
Hun har våpen.
— Hun nærmer seg målet. — Jeg ordner henne. Følg sekken.
Vi har en mann i bakken. Meld inn nå. Meld inn nå!
— Meld inn. — Meld inn.
Samle mennene dine.
Luis.
Luis. Luis, se på meg.
Hold ut. Se på meg.
Se på meg. Hold ut!
Hjelp! Hjelp!
Hjelp!
Hjelp! Hjelp!
Hjelp meg! Hjelp! Hjelp!
Hjelp meg!
Hjelp!
— Mace. — Hvor er du?
Utenfor. Utstikker 3.
Se på meg. Hold ut.
Hjelp! Hjelp oss!
Her.
SETT FINGEREN PÅ SKJERMEN
SKANNER NY ADGANGSNØKKEL
Hold ut.
Ikke stol på noen.
Du må ikke stole på noen, okay?
Jeg er et minutt unna. Heng på.
Han har sett meg.
— Han går mot båten. — Jeg tar ham.
Faen!
— Jeg så en mann bli skutt. — Det ordner seg.
Nå er politiet her.
Vi tar oss av det.
— Okay? — Takk.
Division Action DGSE! Jeg anholder denne kvinnen.
Har du problemer med det, kan du ringe forsvarsministeren. Ut!
Kom igjen. Ut!
Dette er ikke DGSEs hovedkvarter.
— Det er et trygt dekkhus. — Jeg føler meg ikke trygg.
Vil du dusje? Jeg kan finne en ren skjorte.
— En drink? — Nei. Jeg må ringe hjem.
Nei, vent. Vi vet ikke hvor dypt byrået ditt er infiltrert.
Jeg mener ikke byrået. Jeg mener familien.
— Hallo, det er fars telefon. — Tomás, skatt. Hvordan går det?
— Hei, mor. — Sett den på høyttaler.
— Hvor er du? — På konferanse i Mexico City.
— Og hva med broren din? — Han har det bra. Han sover.
Mor? Tar du med Duvalín—godteri til meg?
Selvfølgelig, skatt. Jeg tar med yndlingsgodteriet ditt.
Beklager at jeg ikke er hos deg.
Du høres trist ut. Har det skjedd noe?
— Nei, jeg er bare litt sliten. — Slutt.
Jeg elsker deg. Jeg ringer snart igjen.
Takk.
Hva vet du om disken?
Ikke noe.
Ikke snakk til meg som om jeg var ungen din. Jeg er agent som deg.
Jeg er ikke agent. Jeg er psykolog. Jeg skulle analysere en agent.
Og mennene du var med? Analyserte du dem?
Jeg gjorde det etaten min ba meg om.
Tror du jeg visste at de ville prøve å skyte meg?
— Hendene i været! — Slipp våpnet. Du har ti sekunder.
— Du har fått en ny partner. — Du fikk den siste drept.
— Samarbeidet du med colombianeren? — Amerikanere er så dumme. Nei.
Det gjorde hun ikke.
— Slipp våpnene nå. — Jeg ville hørt på henne.
— Gjør det selv, da. — Åtte, syv ...
— Vi har samme mål. — Nei.
— Seks. Fem. — Fire.
— Tre. — To.
En!
Kom igjen. Bare gjør det.
Trykk på avtrekkeren. Drep hverandre.
Jeg skjønner. Dere spolerer hverandres operasjoner.
Jeg ville også vært sur, men vi oppnår bare noe hvis vi står sammen.
— Er du gal? — Min fiendes fiende er min venn.
Vi har en felles fiende.
Senk pistolene lenge nok til at vi kan finne på noe sammen.
— Hvem er du? — Khadijah. MI6.
— Marie, du kjenner Mace. — Hvordan vet du hva jeg heter?
— Vi er spioner, din idiot. — Jeg driver cyberetterretning.
Graciela. Sånn uttaler man det, ikke sant? Det du opplevde var fælt.
— Hva vet du om disken? — Hun vet ingenting.
Det er ikke helt sant.
— Hva? — Luis satte peilesender på den.
— Den varsler mobilen hans. — Langsomt!
Hvorfor sa du ikke det før?
— Jeg stolte ikke på deg. — Og det gjør du nå?
Nei, men jeg har ikke noe valg, og jeg kan ikke gjøre dette selv.
— Den er kryptert. — Nei, det virker.
Den er kodet til ditt fingeravtrykk. Det kan jeg ikke knekke.
Disken beveger seg. På vei sørøst over Atlanteren.
— Midtøsten? — Lenger sør. Afrika.
La meg sjekke. Flyplaner.
— Marokko. — Kom igjen.
Nei, jeg blir ikke med. Jeg drar hjem.
— Vi trenger fingeravtrykkene dine. — Ikke mitt problem.
Jo, hvis du vil beholde fingeren.
Beklager. Jeg har familie, og jeg er ikke agent. Dette er ikke meg.
Vil du forklare barna dine at verden brenner —
— fordi skurkene tok apparatet før oss?
Det er bare vi som kan forhindre dette.
— Beklager. — Hva med dette?
De samme skurkene leter etter deg.
Drar du hjem, tar du dem med deg.
Graciela, vi trenger din hjelp, men du trenger også vår hjelp.
Okay, jeg må ta en telefon til.
Og jeg trenger en ny skjorte.
Kontantkort. Bruk det fra nå av.
Nei, jeg kommer ikke hjem til middag.
Bare litt til, skatt.
Ingen du kan ringe?
Du fikk ham drept da du veltet operasjonen vår.
Ja, sånn er det med partnere. De blir drept.
Eller de dreper deg.
Er det en trussel?
Ja.
Ja, det er det.
Ja, jeg er i sikkerhet. Jeg må stikke. Snakkes. Ha det.
Så du lyver for å beskytte ham?
— Har du barn? — Nei.
Da er det vanskeligere å lyve.
MARRAKESH, MAROKKO
Jeg har satellitt— og overvåkingsbilder.
Vi har sporing på disken.
Jeg kan ikke se noen som følger ham.
Jeg skygger ham.
Vi vet at han har våpen, og bryr seg lite om andre folk.
Jeg skulle ikke vært her nå.
Ta deg av telefonen, så tar jeg meg av pistolene.
— Jeg er redd. — Bra. Bare idioter er ikke redde.
Pakken beveger seg nordover, inn på torget.
Dere har omringet ham. Han er i siktelinjene deres.
Nå er sjansen der.
Han tar frem noe. Dij?
Ga han ham noe? Så du det, Dij?
— Få se. — Målene går i hver sin retning.
— Vi må ikke miste ham. — Vi må dele oss.
Du tar kureren. Kom igjen.
Jeg følger den nye mannen. Dij, hvordan går det?
Jeg prøver å bekrefte utveksling. Jeg har ikke innsyn.
Gracie.
Det var et bakhold.
Bekreftet. Han ga ham noe.
Mace, din mann har disken.
De fire drapsmennene er på vei.
De vil ta disken. Vi har konkurrenter. Ta denne.
— Du sa jeg ikke behøvde det. — Planen er endret. Ta den.
Dij, vis bilder av bygget.
— Det er en hammam. — Perfekt. Jeg tar ham der inne.
Kan en hvit kvinne komme usett inn der?
Det er en hammam for menn. Jeg er på vei.
— Hvor mye? — 100 dirham.
Takk.
— Du går ikke inn alene. — Og du går ikke inn i det hele tatt.
— Sist gang du rykket inn alene ... — ... var sist gang i felten. Ja.
Vi har ingen andre muligheter. Ser jeg okay ut?
Gud er stor.
Det er ikke min erfaring.
— God dag. — Kan jeg hjelpe deg?
— Her er såpen til i morgen. — Sett den der borte.
Han er går østover.
Kom deg ut. Det kommer inn tre til nå.
Dij?
Hvor skal du? Det er ikke adgang for kvinner.
Gudskjelov. Jeg gikk meg vill.
Han må ha sett oss på markedet. Han kom hit for å riste oss av.
— Følger dere fortsatt pakken? — Ja.
Men det er vi ikke alene om.
En felt. Det er tre igjen. De må stoppes før de når ham.
— Vi må finne dem i mengden. — Øyeblikk.
De to der tar ikke telefonen. De er på et lukket nettverk.
— To mann går østover mot torget. — Pakken går i samme retning.
En til felt.
Jeg har en på taket. Han vil skyte ham ovenfra. Mace.
Bare en igjen.
— For utsatt. — Vi vet ikke om det er flere.
— Vi kan ... — Vi må ha utsyn.
— Sjekker utgangene. — Jeg sier noe.
— Ikke nå, Gracie. — Jo, nå.
Hvorfor må dere gå åpent?
Dere må ikke det.
Unnskyld.
Nei. Nei!
Dette systemet er ...
Jeg har aldri sett noe som likner disse algoritmene.
Det er et helt nytt paradigme.
Parallell kryptering med uendelig bitrate.
Så dette er ...?
— Poetisk. — Jeg melder det inn.
— Hvorfor må dere ha disken? — Vi må bare levere den.
Vi har en stasjon i Rabat.
Hvor er din nærmeste mann? Stol på meg.
— Jeg visste du ville klare det. — Jeg fikk jo hjelp.
Jeg kontakter organisasjonene deres. Dere får rosende omtale.
— Og granskingen av meg? — Den er henlagt.
Vi letter om to timer.
Det var første gangen din, og du holdt deg i live.
Skål.
Jeg husker min første gang. Bare et år etter hæren, i Pakistan.
Jeg skulle avsløre en agent i Pindi. Noen skygget meg.
Jeg var så nervøs. Dere kjenner veiene der.
Bekmørke. Ting dukker opp brått. Og plutselig ...
... kjører jeg inn i en ku i 60 km i timen.
— Jeg døde nesten. — Hva med kua?
Mitt første offisielle drap.
Hva med din første gang?
— Det vil du ikke høre om. — Det vil du helt sikkert.
— Få høre. — Okay.
Jeg søkte etter etterretninger på en telefon, —
— og jeg sporet den til Afghanistan, —
— og det rimet ikke, for mobiler var forbudt der.
Men en herremann hadde skjult den et trygt sted.
— Inni ... — Oppe bak.
— Nei! — Langt oppi der.
Jeg glemmer det aldri. En Nokia 8850. Lang og slank.
Det chip—settet stinket så jævlig.
Siden har jeg alltid med håndsprit.
— Jeg skal ikke ha mer å spise. — Hva med din første gang?
Kom igjen. Vi fortalte vår. Navn, alder, nasjonalitet.
Walter. Han var tysker. Og jeg var 15 år.
Var du 15 år?
Jeg kom ned fra rommet mitt. Jeg hørte far snakke russisk.
Det ante jeg ikke han kunne.
Jeg visste ikke at mennene var fra KGB, men jeg visste de var skurker.
Han vasket blod av hendene, og det lå et lik på gulvet.
— Så du anmeldte din egen far? — Jepp.
Går du i terapi?
— Jeg burde det. — Ja, det burde du.
Jeg vet at det ikke er noen trøst, —
— men du er uten tvil den mest ...
... ødelagte av oss alle.
— Ja. — Sant.
Skål for det.
Vi skal ha en runde til. Eller ti.
— For din skyld. — Takk.
... sikre luftrommet, mens det meldes at ...
Det er ikke deg jeg skal ta.
SEKS FLY STYRTET
Kan du skru opp?
Flytårn har flere backupsystemer og reservestrømkilder, —
— så myndighetene gransker hva som gikk galt.
— Etter strømsvikten er Lisboa ... — Dij ...
Det burde vært backupsystemer.
Alle flyene ble utsatt for strømsvikt ...
Telefon.
Mange mener det var et terrorangrep.
Seks fly har styrtet, og to fly er fortsatt savnet.
KAN IKKE SPORE
— Peilesenderen er av. — Faen.
Ta telefonen, Marks.
Han er her.
Ransak stedet. Gracie, lås døra!
Disken er vekk.
Vi har noe.
— Hva da? — Selskap.
De er her alt.
Gracie, gjem deg.
— Mace? — Det var ikke oss.
Senk pistolene, ellers skyter vi.
— Dere begår en feil. — Feilen var å ikke bure deg inne.
Ikke vær en idiot, Grady. Dette henger ikke sammen.
Marks etterforsket deg, og nå er han død.
Og du står her med de som drepte makkeren din.
— Logisk. — Hva er motivet mitt?
Jeg vet ikke. Penger. Makt. Det driter jeg i.
Ned med pistolene!
Jeg har fire agenter til ute på gaten.
Jeg kom til seks. Men takk for tipset.
Du aner ikke hvor på ræva du er nå.
Jo, jeg gjør det.
— Kom igjen, Gracie. — Beklager, men jeg klarer ikke mer.
Jeg har to barn, og jeg drar hjem.
Du ser aldri igjen familien hvis du ikke blir med.
Jeg er et vanlig menneske. Jeg klarer ikke dette.
— Jeg er ikke skapt til dette. — Hør her.
Det er seks agenter på vei. Når de slår inn døra —
— så er det lite smart å være her.
— Tre følger meg! — Sjekk likene!
De er i live!
De er ikke her. Det er tomt.
Vi var ikke med på å drepe Marks.
Vi ga disken til CIA. Siden har vi ikke sett den.
— Noen må hente oss ut. — Hvorfor gi den til amerikanerne?
— De var nærmest oss. — Oss?
Når begynte du å stole på folk?
Marie?
— Ja. — Fortell hva som har skjedd.
Jeg trenger alle detaljer hvis jeg skal hjelpe deg.
— Hvor er du? — Hvorfor spør du om det?
Det er ikke viktig.
Hvor er du, hvordan endte du der, og hvordan får vi deg ut?
40 sekunder.
Det tar 40 sekunder å spore en samtale.
—Det har du lært meg. — Jeg har lært deg for mye.
Eller kanskje for lite.
At du virkelig tror jeg ville bytte side ... Jeg?
Det trodde jeg ikke om faren din heller.
Jeg er ikke faren min. Og i hvert fall ikke du.
Farvel, Jonas.
Hei, vi er klare til å dra. Marie, vi må vekk.
Jeg er klar.
— Så du fikk tak i sjefen? — Han gjorde det de alle gjør.
Har du styring?
Har du?
Nei.
Kom.
Hva nå? Vi har ingen opplysninger.
Hvordan går vi frem?
Vi går ikke frem. Vi går tilbake.
Sett deg.
Slipp meg fri! Faen ta dere, kjerringer!
— Han nekter å svare. — Det var ikke det jeg sa.
Å, du kan engelsk. Bra. Du er ikke død, så noen beskytter deg.
Det er to måter å gjøre dette på, men bare ett resultat.
Vi får det vi vil ha. Enten lettvint, eller hardhendt.
— Du bestemmer. — Du er bare ute etter penger.
Og vennene dine gir faen i deg, nå som du er tatt.
Det er bare oss her. Vi er de eneste som kan hjelpe deg.
Allah vil beskytte meg.
Hva sier Allah om å drepe en rettroende muslim?
Den som dreper en rettroende muslim, får sin straff i Helvete.
Der vil han tilbringe evigheten.
Den pakken du leverte er veldig farlig.
Mange vil dø hvis du ikke hjelper oss.
Muslimer. Uskyldige mennesker. Hva vet du?
— Det kan jeg ikke si. — Okay, ikke flere eventyr.
Dra til helvete! Du skjøt meg! Hva skjer?
Det er lårarterien din. Du vil forblø på to minutter.
Nei. Nåde.
Hvis vi setter på den årepressen, overlever du, ellers dør du.
— Vær så snill, redd meg. — Jeg er ikke med på dette.
— Begynner du å bli ør? — Dere har ikke noe hvis jeg dør.
Sant, men vi har ikke noe hvis vi ikke dreper deg heller.
— Med de to valgene ... — Vil du dø for dette?
Det lyset du ser ... Snart mister du bevisstheten.
Okay. Jeg skal si det.
— Det er en auksjon om to dager. — Hvorfor, når de har den alt?
Flyene, strømsvikten. Det var ...elan.
— Reklame. — Ja. For å vise hva den kan.
— Nå vil alle ha den. — Hvor er auksjonen?
Shanghai.
Auksjonshuset Li Na. Stopp blødningen. Vær så snill.
Vær så snill.
Du skulle valgt lettvint.
Vi hadde mannskap som skulle sikre leveringen.
Sier du at dere mistet pakken til et harem av kjerringer i skaut?
Jeg har shortet markeder fra Nikkei til Wall Street. De kvinnene skal dø.
Og jeg vil ha den disken. Ellers får du levert en kule i panna.
Får du ikke sove?
Yrkesskade.
Det er som en familieferie.
Det kjenner jeg ikke til.
Ikke jeg heller.
Sov litt. Du vil trenge det.
SHANGHAI, KINA
Nei, dette er ikke som andre oppdrag.
Husk å ta med håndsprit til etter kampen.
Og hvis de vil ha is, må den være laktosefri.
Jeg vet ikke. Jeg elsker deg over alt i verden.
— Hva sa du til ham? — At det ville vare lenger.
Og hva sa han?
At han har sovet dårlig.
Uten meg.
— Ekte kjærlighet, hva? — Ekte liv, Mace.
James Bond bryr seg ikke med det ekte livet.
James Bond ender alltid alene.
— Takk. — Takk.
— Kaffe? — Takk.
Okay. Her er planen. De gjør klar til auksjonen. Vakter på alle kanter.
Den beste veien inn er hovedinngangen.
Der inne er det et lukket system. Jeg kan bare komme til innenfra.
Når vi er inne, går jeg inn på kameraer, strøm, vakthold.
Det er kamera i smykkene og radio i øreringene. Vi er alltid i kontakt.
— Kan vi komme inn døren? — Jeg får oss på listen.
— Takk. — Navnet er Anderson.
Det er en lovlig auksjon med kunst og antikviteter.
Men det er en fasade for den ekte auksjonen per telefon.
Hemmelig, bare for inviterte. Der blir disken solgt.
Så disken er skjult i en av auksjonsgjenstandene.
— Hvilken da? — Det vet jeg ikke ennå.
Vi må satse på at dere er godt selskap.
Skaff dere nye venner som kan utpeke gjenstanden.
Halve listen over CIAs mest ettersøkte er her.
Når blir solgt, avleder jeg folk, og dere tar den og stikker.
Okay, jeg er på post.
Grått hår. Mellom de to statuene.
Han sender ut to signaler og ser for mye på programmet.
Jeg søler på ham.
— Hvor har du lært det trikset? — I Paris.
— En fiende ødela yndlingskjolen min. — Hun gjorde deg en tjeneste.
Å nei. Å nei.
Jeg beklager virkelig ...
Den er så ubehagelig. Den klør så skrekkelig.
En kvinne som deg skal aldri være alene.
Gracie, si takk. Flørt.
— Takk. — Jeg er ikke god til å flørte.
Det er heldigvis jeg.
Han heter Pjotr Khasanov. Milliardær fra Tsjetsjenia. Spill interessert.
Han er en pasient med et problem. Finn det.
Hva bringer deg hit? Er du kunstsamler?
Jeg samler på mange ting.
Vær så god. Det er en virkelig flott dress.
— Takk. — Da er du så god som ny.
Jeg ser ute foran. Jeg må sjekke noe.
— Han leste ikke videre enn side tre. — Det står fem gjenstander der.
Et maleri, et speil, en dolk, et dragehode og en vase.
Hva liker du? Malerier er kjedelige. Ingen overraskelser.
— Jeg liker overraskelser. — Oldtidsvåpen?
Nei, du virker som fremtidens mann.
Og det aner meg at du har nok våpen fra før.
Hva sa du at du het?
Jeg trodde du likte overraskelser.
Så et antikt speil er heller ikke noe for deg.
Du vet allerede hva du ser der.
Store pupiller. Han er interessert i deg, ikke speilet.
— Jeg liker dette spillet. — Ja, du liker spill, du.
Spillet er ikke slutt. Jeg har ikke gjettet hva du er ute etter.
Et dragehode. Et symbol på makt.
Kanskje.
— Lykke til. — Vent. Hvor skal du?
— Spillet er ikke slutt. — Den er i vasen.
Mace, alle er på post. Auksjonen begynner.
Tilbake til deg.
Hei.
— Du lever. — I helvete ...
Godt å se deg, Mace.
Kom her.
Herregud ...!
Jeg skjønner ikke ...
Hei, Khadij. Jeg vil møte henne alene nå.
Hva skjer? Hva er oppdraget ditt? Hvorfor fortalte ikke CIA meg noe?
Det er ikke noe oppdrag. Ting endret seg.
Velkommen.
Takk for at dere deltar. Jeg er vert for kveldens auksjon.
Jeg finner ikke noe om verten.
Vennligst ta plass. Auksjonen begynner nå.
God aften, mine damer og herrer. Vi begynner med dette maleriet —
— fra Kinas tredje århundre.
Vi begynner på 8000.
Vi er på post.
— Hvor er Mace? — Hun følger et spor.
BLOKKER
Jeg mistet adgang til nettverket.
FJERNBRUKER TILKOPLET
Noen hacker meg. Jeg må endre posisjon.
Gi meg 15 sekunder. Ikke rør dere.
Så snart de viser den, må vi slå til.
Nei, vi skulle bli her. Hun får ikke slukket lyset.
— Arbeider du med mordere? — Og det gjør ikke du?
Hvor mange har CIA drept? Hvor mange kriger har de startet?
Du er alene nå, hva? Uten støtte, på flukt.
Hvordan føles det?
Fortell.
Hvordan føles det å være fri?
Neste gjenstand er en vase fra det 13. århundre. Yuan—dynastiet.
Jeg mister ikke disken igjen.
Vi begynner på 100 000 dollar.
100 000. 110. 120. 130 000.
130, 140. Takk.
Khadijah, er vi inne igjen?
Jeg er inne i kameraene, men jeg kan ikke styre lyset.
Men den ekte auksjonen har begynt.
Det verste, Mace, var at jeg trodde jeg aldri fikk se deg igjen,
Jøss, du kjører et opplegg. Tenk, du prøver på å styre meg.
— Du så meg fordi jeg ville det. — Jeg skulle ikke se deg i Paris.
— Jeg skulle tro du var død. — For din skyld. Så du var ren.
For min skyld? Uten hensyn til hva jeg følte.
Hva følte du?
Bitterhet.
Du går med ringen ennå.
Budet er oppe på over 100 millioner.
Hva sier du, Mace?
Bli med meg.
Jeg må ha igjen dette.
Du skal alltid være så tøff.
Okay. Hold henne her, så hun ikke går i veien.
Pass deg. Hun er pen, men hun er farlig.
— 300 000. — Vi har et bud på 300 000.
— Noen telefonbud? — 350 000.
Tusen takk. Går noen over 350?
— Hvem er det? — En gjenganger.
— 500 000. — Det er en halv million.
Budet er nå på 500 000.
Vi mister den. Vi må gjøre noe.
Hvis disken er i den vasen, kan jeg spore en digital signatur.
Men da må dere nærmere. Vi kan spore den og ta den senere.
— Hører jeg ...? — En million.
En million.
Herren har budt en million dollar.
Han har akkurat budt 300 millioner online.
Jeg kan komme nærmere.
Er det flere telefonbud?
Nå eller aldri.
— Fikk du det du ville ha? — Jeg fikk det nå.
— 1,1 millioner? — Han er på en halv milliard dollar.
— Jeg løfter hammeren. — Hun er for utsatt.
Du er ikke nær nok, Gracie.
— Første ... — Skal vi gå?
Andre ...
Tredje og ...
— Solgt. — Har den.
Herren hadde det høyeste budet.
— Unnskyld meg. — Takk, mine damer og herrer.
Hun er med meg. Takk.
Beklager.
De kjører pakken på baklager.
Jeg er på en balkong i salen sørøst for auksjonen. Marie, møt meg her.
Gracie, møt oss utenfor.
La oss vise folkene hjemme det de gjerne vil se.
500 millioner er mye penger, selv for den jeg representerer.
Jeg vil se at den virker.
Pakken er på et kontor. To dører derfra.
— Vakter? — Kjøperen har et lag.
— Selgeren har en hær. — Hva har vi? Ikke si "hverandre".
Aceton. Hydrogenperoksyd.
Du kan sprengninger. Kan du lage noe?
Ser bra ut.
— Vi må ha hele beløpet nå. — Selvfølgelig.
Hva var det?
Send alle vakter til nordvestre kontor. Sperr av området.
Noen har meldt eksplosjonen. Politi er på vei.
Farvel.
Der nede, til venstre.
Kast våpnene.
Begge to.
Senk våpnene.
La dem gå.
Gå.
Nick!
Jeg blir med deg.
— Jeg ser Mace. — Khadijah.
Det eneste stedet jeg drar med deg er til Helvete.
Skyt meg.
Og så får jeg ham til å skyte inn i mengden.
Du kan ikke, kan du?
— Faen ... — Mace!
— Hva gjør du? — Hva skjedde med deg?
Vi stikker!
Inn. Bli med meg.
Jeg kan behandle henne der vi skal.
— Og hvor er det? — Hvem er du?
Jeg heter Lin Mi Sheng. Jeg arbeider for ministeriet.
Fint å endelig møte dere.
— Det går bra. — Rolig.
En kopp te?
— Jeg har et stort utvalg av urter. — Hva faen foregår?
Vi håpet at CIA fikk tak i disken i Paris.
Da det ikke gikk, —
— måtte vi få tak i den før den falt i feil hender.
Far.
Faren min overbeviste sjefene våre —
— om at dette kunne være en bedre mulighet.
Hva slags mulighet?
Dere har visst møtt Pjotr Khasanov.
Kan han forstyrre oljeproduksjonen i Midtøsten, —
— vil han bli styrtrik på det. Raza Magodosh.
En frilanser fra Dubai.
Han lover å ødelegge noe for alle stater som betaler ham.
Han her arbeider for iranerne.
Han er en internasjonal leiesoldat med Sentral—Afrika som spesiale.
Det er mange selvstendige agenter.
Dette var en mulighet til å samle opplysninger om dem.
Så dere var bare på fisketur?
Dere solgte et farlig våpen for å se hvem som ville by.
Vi solgte dem ingenting. — Hva?
Disken er her.
La dem se.
Dere drepte Marks for den.
Dere slo ut strømmen, og flyene.
Nei.
Det gjorde Marks. Han arbeidet med Nick.
Men hvis du gikk ut på egen hånd, —
— så kan jeg forstå hvordan det kunne skje.
Jeg visste du ville få det til.
Jeg stoppet ham før de kunne gjøre mer skade.
De arbeidet for denne mannen. Elijah Clarke.
Han er kjent for å finansiere internasjonal terror.
Disken er trygg nå. Verden er trygg.
Snart er dere alle hjemme igjen.
Det er gjort.
— Jeg sa jo jeg fikk tak i den. — Ja, det gjorde du.
— Hvor er min andel? — Selvfølgelig. Din andel.
Vi hadde en avtale.
— Jeg skaffet deg disken. — Nei, det gjorde du ikke.
Du skaffet meg en forfalskning. En brevvekt til 500 millioner.
De må ha byttet den ut.
— Hei. — Hei, det er meg.
Beklager at jeg ikke har ringt før. Det var ikke mulig, kan jeg bare si.
Jeg skjønner. Jeg ...
Jeg ville bare vite at du er okay.
Jeg er okay. Du vet jeg kan passe meg selv.
— Jeg sa ikke noe annet. — Jeg kommer med første fly.
Jo før jeg legger på, jo før kan jeg sette meg på et fly.
— Jeg skal ikke holde på deg. — Jeg mente det ikke sånn.
—Nei, jeg forstår det. — Unnskyld.
Unnskyld. Jeg gleder meg også til å komme hjem.
— Mener du det? — Skatt ...
— Vi ses snart. — Vi ses snart. Min elskede.
— Hei, mor! — Hva har du på, Tomás?
Gjett.
Mor kommer hjem nå.
Vi savner deg alle sammen. Vi trenger deg.
Du drømte.
Du hadde mareritt.
Du drømte at du ikke så tegnene, hva?
Lever du av å lyve, er det vanskelig å skille sannhet fra løgn.
Jeg trodde jeg visste det.
Jeg har alltid hatt styring.
Jeg sørget for meg selv, for ...
Jeg hadde ingen andre i livet.
Jeg ble vant til det. Det gjorde meg veldig, veldig god ...
... til dette livet.
Det er leit at du ble sveket.
Jeg vet hvordan det føles.
Kanskje du skulle ...
Takk.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg håper jeg kan få en kopp te.
Kinesiske urter har mange egenskaper.
Denne her vil gjøre ende på smertene dine for evig.
La meg finne noe litt mindre sterkt.
Hva ga dere dem? Dere har disken, så de må ha fått noe annet.
— Vi ga dem noe som likner. — Det var farlig.
Det er vårt fag, hva?
Vi utsetter oss selv for fare, —
— så andre slipper.
Vi ser alle forskjellige ut, og snakker forskjellig.
Men vi er like.
Takk.
Rart at noe så vakkert kan være så livsfarlig.
Måten disse datacontainerne er laget på.
Vi har ikke noe forsvar mot dem ennå.
Opp med hendene!
— Sikret! — De er her alle sammen, sjef.
Da er vel dette Helvete.
Slipp den.
Slutt å se etter en utvei, og gjør som jeg sier.
Hvor er disken?
Jeg fikk bank av sjefen, takket være deg.
Den neste som blør blir iallfall ikke meg.
— Få dem dit. — Gå.
Fort.
Fortsett.
Nei. Ikke familien min. Nei.
— Barna mine. Nei! Nei. — Alle de som betyr mest for dere.
Unntatt deg, Mace. Du har ingen andre enn disse.
— Vi kan snakke om dette, Nick. — Jeg spør igjen.
Hvor er disken?
Hvis dere sier det, vil mange flere dø.
— Skyt ham. — Nei.
— Hvor er disken? — Vent!
— De har ikke noe med det å gjøre. — Skyt ham.
Hvor er disken?
Barna mine. Nei. Gjør noe!
Bare så vi forstår hverandre ...
Jeg handlet med noen som vil drepe alle dere kjenner for disse dataene.
— Hvis jeg ikke ... — Gi den til dem! Gi den til dem!
Stopp!
Stopp, Nick.
Du skal få den, okay?
— Får jeg reise meg? — Nei, det får du ikke. Hvor er den?
Takk. Nå kan du reise deg. Du blir med for å sikre at den er ekte.
Slipp familien hennes fri.
Vær så snill, la dem gå.
La dem gå.
Det er gjort.
— De er i sikkerhet, okay? — Barna mine.
Det er så leit ...
Kan du slå dem av?
Mace.
— Jeg gjorde ikke noe. — Vent litt.
Brillene hennes.
— Hun forteller oss hvor vi skal. — Ja vel.
— Khadijah, hva gjør du? — Jobben.
Du er ikke i stand til dette nå. Du må dra hjem, Khadijah.
Av veien.
— Dra hjem, Khadijah. — Hjem.
Er barna okay? Dra på politistasjonen og bli der.
Dere skal bli der.
Ja. Jeg snakker med dem.
Hei, Tomásino!
Jeg lover å komme hjem veldig snart, okay?
Jeg elsker deg veldig høyt. Gjør som far sier.
Nanjing Road. 10 km mot vest.
Se. Det er et hotell.
Her. Suite 3004.
Vi kan komme inn fra rommene ovenfor og nedenfor.
Hvordan vet vi at de er tomme?
Det blir de.
Jeg fant noe.
Akkurat.
DRØMMENES BY
Hvor mye lenger varer det?
Krypteringen har mange sikkerhetslag.
— Det tar tid. — Og din løper ut.
Jeg er lei for at du er her.
Det er min skyld. Jeg fikk dette inn i livet ditt.
Nei, han gjorde.
Ikke unnskyld på hans vegne, Mace.
Det gjør vi alltid. Vi tror alt er vår skyld.
Du fikk ikke dette inn i livet mitt. Du bare stolte på feil mann.
Det er ikke din skyld.
— Det sier terapeuter alltid. — Jeg er ikke terapeut nå.
Fire vakter i rommet. Seks på gaten.
— Jeg kan sprenge om fem minutter. — Mace, hvordan går det?
Jeg trenger mer tid.
Hun er nesten ferdig med å dekryptere.
— Hun har fem prosent igjen. — Vi rekker det ikke, Mace.
Okay.
— Hva gjør du? — Tar heisen.
Heisen er andre veien. Mace, ikke gjør det.
— Vi har maks ett minutt. — Jeg trenger mer tid.
Vi overtar herfra. Vis gjesten ut.
De fjerner henne. Vi må inn nå.
— Jeg trenger mer tid. — Det har vi ikke.
Tre sekunder.
Vekk!
Hei. Unnskyld.
Unnskyld, jeg skal av her.
Utskutt!
Det kommer flere.
Granat!
Dere to! Følg meg!
Fort!
Forkiling.
Hvorfor ble du ikke med meg?
Mace!
Jeg har den.
Nei!
Flott skyting, Gracie ...!
Her.
La meg ringe noen.
Han har puls.
TO MÅNEDER SENERE
Vær tålmodig, min venn.
Myndighetene er for interessert i oss.
Vi får for mye oppmerksomhet.
Jeg får vondt i hodet av det. Hva kan jeg gjøre med det?
Du beordret meg drept.
— En mann må slette sine spor. — Ja, det må han.
Jeg har ti mann utenfor.
Du hadde ti mann. Nå er det bare deg og meg.
Du ble slått av et kobbel jenter. Du skulle drept dem.
De står for tur.
Du er nå.
En grunn. Gi meg en grunn til at jeg skulle la deg leve.
Jeg gir deg 100 millioner grunner hvis du jobber videre for meg.
Takk, jeg har.
Sjef, nytt oppdrag.
Vi letter om tre timer.
— Hva med Mace og vennene hennes? — De kan jo ikke flykte for evig.
Før eller siden må de gi opp.
Du kjenner ikke Mace.
Stilig sted.
— Jeg visste du ville dukke opp. — Visste du det?
Hvorfor brukte du ikke litt mer på et alarmsystem da?
Du antar at jeg ikke ville ha deg inn.
Vil du ha en drink?
Is?
Du vet jeg aldri bruker is.
Du skal alltid være så tøff.
Hvordan kan det ha seg at du ikke er buret inne?
Og hvordan i allverden fikk du CIA til å forfremme deg?
— Det er ikke så mystisk. — Ikke?
Du ville selge hemmelige data, sist jeg sjekket.
Hvis du tror at bare Marks og jeg fikk med oss noe, —
— så visste du aldri hvem du arbeidet for.
Det forklarer hvorfor jeg er på flukt.
Du brøt en haug regler, Mace. Det gjorde vennene dine også.
De på toppen tar ikke så lett på det.
Fordi vi ikke er like nyttige som deg?
Husker du den historien de fortalte oss på akademiet?
Washingtons kvinnelige spion?
Under uavhengighetskrigen? De kalte henne agent 355.
De visste jo ikke hva hun het.
Noen visste hva hun het. Men ingen skulle få vite det.
Du er sint for at jeg er ansatt, mens du er på flukt.
— Det er jo ikke riktig, er det? — Verden er ikke riktig, Mace.
Verden forandrer seg.
— Er du okay? — Ja.
Kanskje jeg trenger litt mat.
Ja.
Du har hatt en lang dag med landssvik.
Det er et slit, hva?
Jøss. En gjenforening.
Beklager at jeg skjøt deg.
Det er greit. Jeg overlevde.
Jeg er ikke sikker på at du gjør.
— Hva er dette? — Klassisk kinesisk gift.
De lager den ved å tvinge slanger, skorpioner og tusenben —
— til å slåss mot og ete hverandre.
Omtrent ditt syn på verden, Nick.
Giften var i isen.
Ja.
Jeg hørte du lette etter oss, så her er vi.
Jeg tenkte at vi ville gjøre jobben for deg, som vanlig.
Takk for alt du har lært meg, Nick.
En kvinne trenger virkelig en mann til å forklare alt.
Men jeg overtar herfra.
Det endrer ikke noe at du dreper meg.
Nei. Jeg dreper deg ikke, Nick. Men du vil ønske at du var død.
Et lag kommer og låser deg inne på den andre siden av kloden.
Der skal du være resten av livet.
Du er ikke den eneste som har kontakter.
Og jeg er ikke alene mer.
Mace ...
Vi ses, Nick.
Han hadde rett. Etatene våre er korrupte.
Alt er korrupt.
Se på dem. De går tur, lever livet sitt og føler seg trygge.
De aner ikke hvor nær de var å miste alt.
Og de får aldri vite hvem som reddet dem.
Vi er slettet. Gjort usynlige.
Ha det.
Lykke til.
— Jeg vil savne deg, Dij. — Ja, det vil du.
— Til neste høflighetsvisitt. — Til da.
Skal vi ta en drink?
— Helst ikke. — Samme her.
Jeg ...
— Å ja. — Okay.
Du, Marie.
Farvel.
Tviler jeg på.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service