Kom igen, ditt skrälle.
Signalen bryts hela tiden.
Jag hatar att vara här om natten.
Det förstår jag om du fiskar med dynamit.
Nu funkar det.
Senaste platsen var bortom träden.
Stanna. Jag tror att vi är framme.
- Är du säker, Eddie? - Vi har tre lådor att sänka.
- Det är allt jag vet. - Då så.
- Vad hände? - Den startar inte.
- Vad fan menar du? - Den startar inte.
Det var väl bara en alligator?
Jävlar!
Helvete. Vad fan var det där?
Vart tog han vägen?
Simma! Simma till mig! Kom igen!
Kom hit!
Vart tog han vägen? Blaine!
Lyssna! Lyssna...
Fan!
- Vem var fast i slottet? - Prinsessan Cassie.
- Och vem var arg på henne? - Jättarnas konung.
- Varför var konungen så arg? - För att de hade stulit allt guld.
Prinsessan Cassie var helt ensam så tror ni att hon var lycklig?
Hur mådde hon? Hon var väldigt rädd.
- Vad gör man när man är rädd? - Är modig.
Vi skriver upp det. "Modig, rädd och arg."
Herregud! Susie!
DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO
Släpp den där! Sluta! Släpp!
Jag försöker hjälpa dig. Släpp den!
Ta inte av dig masken!
Var inte rädd.
Du är modig som försvarar din syster.
Vi vill hjälpa henne. Hon är väldigt sjuk.
Kan du hjälpa mig? Du måste vara stark för henne.
Jag vill inte lämna henne.
Du behöver inte lämna henne. Du får också följa med.
Tack.
Okej, du kan säga det.
Vadå? Att du är asgrym? Att du är en hjälte?
Så inget skäll för att jag riskerade att bli smittad av ebola?
Du räddade henne.
Jag vet att du kommer att våndas över det senare.
- Jag ska testa mig. Ingen fara. - Tack.
De får antibiotika och testkit utifall vattnet blir dåligt igen.
- Vad skulle jag göra utan dig? - Försöka skaffa pojkvänner åt oss?
Om du inte tänker göra det så har Atlanta ringt.
Det finns ett misstänkt smittutbrott i USA.
Du skojar?
- Det här är inte Kongo. - Sväng vänster där framme.
Minns du det? Hur längesen var det du var hemma?
Ett tag sen.
Nån glömde meddela Marais att 1962 var väldigt längesen.
Skönt att ni kom för jag börjar bli villrådig.
- Bara tre infekterade? - En fjärde togs in i morse.
Flickan visade symptom först och hade kontakt med sin lärare.
- Och dagens patient? - En kassör på Sunderlands snabbköp.
Det sprider sig. Är alla här?
För er som inte känner mig så är jag dr Abby Arcane -
- från Smittskyddsinstitutets underrättelseservice.
Mitt team kommer att hjälpa er att finna ursprunget till sjukdomen.
Vi behöver blodprover och få veta vilka patienterna hade kontakt med.
Identifierar vi sjukdomen så kan den behandlas.
Masker, handskar och glasögon för alla som har kontakt med dem.
Jag tänker inte låta er bli sjuka. Okej? Fortsätt jobba.
Hej, gumman. Hur mår du?
- Det här låg på hennes kudde. - Kanske från ambulansen?
Har hon andats så här hela tiden?
Vi fann en mystisk mycosis i lungorna men det är inget svampsläkte.
Jag låter nån undersöka.
Ursäkta? Du får inte ta det där.
Det gör jag inte. Jag tittar bara av rent intresse.
Är de här blodproverna nytagna?
Om jag får hennes prover så kan jag jämföra med mina resultat.
- Och vem är du? - Du vet att du inte får vara här.
Du hittar inte svaren i den vanliga regelboken.
- Kalla på vakten! - Det behövs inte. Jag går.
Du vill prata med mig förr eller senare. Kan du inte vara snäll?
- Vem var det där? - Vi borde ta reda på det.
- Vad vet vi om Susies föräldrar? - Mamman död och pappan saknas.
Han tros vara ute på vattnet. Skolbussen hämtade henne som vanligt.
Pappan kanske tog sig hem.
- Matt? - Jag kunde knappt tro att du var här.
- Är du polis nu? - Sen fyra år.
- Otroligt att råka på dig igen. - Synd på omständigheterna.
- Hur mår Coyles dotter? - Inte bra. Hon är vårt indexfall.
- Vad vet du om pappan? - Eddie? Han är fiskare.
Han har åkt fast för tjuvfiske och rattfylla.
- Han har inga anmälningar mot sig. - Då är han "Årets pappa" i stan.
Han svarade inte när vi ringde och han fiskebåt är inte tillbaka.
Mr Coyle?
Coyle!
- Matt? - Jag hör det.
Mr Coyle?
Coyle!
Du...
Hallå!
Släpp den! Jag sa, släpp den!
Lugn! Jag tar bara prover!
Vad fan gör du här?! Han gjorde intrång på sjukhuset tidigare.
Ni fokuserar på fel sak.
Vad fan...?
Han heter Alec Holland och är nån sorts forskare.
- Du tänker väl inte gripa honom? - Han gjorde inbrott.
- Han gjorde inte det här med Coyle. - Vad fan var det, då?
Jag tänker ta reda på det.
Ursäkta, dr Arcane. Får jag prata med dig... igen?
Vad är det med dig? Du är inte härifrån.
- Jag försöker bara hjälpa. - Genom att vara där du inte får vara?
- Har du varit med om nåt liknande? - Vi har läget under kontroll.
Men inget biter väl? Pyrazinamid? Etambutol?
- Vem är du, nu igen? - Holland. Som landet.
Avery Sunderland anlitade mig att analysera biologiska prover.
- Han är en viktig man i trakterna. - Men jag har hittat konstiga saker.
Biologiska processer som kan ha kopplingar till infektionerna.
- Hur då? - Det vore enklast att visa.
- Sunderlands labb ligger i träsket. - Mina patienter väntar.
De väntar på ett botemedel, men ni har inte identifierat patogenen än.
Nej.
Gillar du mysterier? "Mord och inga visor"? "Columbo"?
Va? Jag gillar referenser som inte är från 80-talet.
- Det första jag kom att tänka på. - Jag föredrar lösningar.
Låt mig hjälpa dig att hitta en.
Genom att grubbla på sjukhuset får du inga svar.
Men där ute finns dem.
- Okej. - Oj, det funkade.
Hur visste du att jag inte är härifrån?
Du har designersandaler.
- Bekväma rackare. - Och din attityd är rätt avslöjande.
Gå försiktigt. Det är trångt.
Var är han? Vad höll du på med?
Det är brant. Var försiktig.
Min kompis Garou.
- Vad är det för studie? - En sån som biologer drömmer om.
Hur mycket vet du om mutagener?
Det som orsakar cancer och förstör mänskligt DNA?
Alla vi känner till gör det.
Jag har hittat en helt ny sort på botten av träsket.
De senaste sju månaderna har jag varit ute i träsket -
- och kartlagt platser är den största mängden mutagener finns.
De senaste veckorna har jag sett en stadig ökning av processerna.
Det här...
...är ett prov som jag tog i går på en av de mest aktiva platserna.
Det genomskinliga är träskvatten men det som finns på botten...
Det hör inte hemma här.
- Spansk mossa. - Plantbaserat tillväxtmedium.
Jag har gått ett par kurser.
Är du beredd?
Herregud...
- Holland! - Fan!
Vad hände?
Jag vet inte.
Det som fanns i botten är nån sorts biologisk accelerator.
- Ett gödningsmedel. - Som bara aktiverar mutagener.
Vadå?
Du ville testa Susies blod för att se om nåt hade förändrats.
- Det här kan göra folk sjuka. - Precis som Columbo.
Vi har Coyles blod. Säg att du har lagrat din science fiction nånstans.
- Allt finns på en hårddisk. - Möt mig på sjukhuset.
De kanske inte släpper in mig.
MARAIS STADSHUS
Gott folk! Sansa er!
Jag vet att smittan oroar er, men läkarna gör allt de kan.
Storföretagen dumpar skräp och skövlar. Vi försörjer oss på träsket.
Förlorar vi det så förlorar vi allt!
Träsket har fått nog och vill hämnas!
Vi vet inte vad det är än. Sjukhuset och CDC utreder saken.
Vänta lite!
Ni har inte fel, men vi måste låta läkarna jobba.
Jag har inte råd med nån läkare, Avery.
Då kan du alltid komma till mig. Det gäller er allihop.
Du borde investera i vår stad istället för ditt larviga labb.
Träsket tog min pappa när jag var liten. Det vet ni.
Men sen dess har samma träsk -
- gett mig och hela den här staden nåt att försörja sig på.
Den här platsen är speciell. Det vet ni allihop.
Bor man här tillräckligt länge så känner man det i märgen.
Jag forskar för framtiden på allt träsket kan erbjuda.
Nya mediciner, gödningsmedel och Gud-vet-vad.
Om det vi hittar är värt nåt så kan det lösa stadens alla problem.
- Snarare dina egna problem. - Alla båtar stiger vid högvatten.
Även din skitskorv.
Jag tog en smäll, som alla andra.
Jag kunde ha flyttat och lämnat Marais åt sitt öde.
Men Marais är mitt hem.
Det är här pappa är begraven.
Och min lilla flicka. Det var här jag träffade Maria.
Om jag var 20 år yngre som ni så skulle jag bara fortsätta jobba.
Vi kommer med uppdateringar så fort vi får veta mer.
Tjusigt brandtal. Fick du rapporten om mina upptäckter?
- Jag sparkade dig för två veckor sen. - Så det var det du gjorde?
- Det är nu det börjar bli intressant. - Säg vad du har att säga.
På två veckor har evolutionscykeln till mutagenen skjutit i höjden.
- Och plötsligt blir folk sjuka. - Så du misstänker en koppling?
- Jag kan inte utesluta en. - Du behöver inte överdriva heller.
Det är inte sällsynt med sjukdomar i Marais.
Vi hade en epidemi 1985 och 1992. Folk har alltid blivit sjuka.
- Visst, det låter vettigt. - Men du låter dig inte övertygas.
Du anlitade mig som vetenskapsman.
Jag gav dig en andra chans och vi behöver inte orsaka panik.
Vi behöver ingen epidemi heller.
- Mr Adams vill byta några ord. - Åk hem, Holland. Vi tar det här.
- Hej. - Hej.
Okej.
- Sover du nånsin, dr Arcane? - Inte när andra gör det. Säg Abby.
Har du sett en obduktion förut?
Jag såg en utomjording obduceras men det var troligen fejk.
Jag monterar upp testutrustningen. Ha så kul.
- Hur mår flickan? - Bromsmedicinen biter bäst på vuxna.
Susie hade varit sjuk i två dagar när vi hittade henne.
Dessutom är hon bara nio. Det är inte ditt fel.
Växtprov direkt från källan. Ta för dig.
Jag ser en reaktion.
Vi måste sticka!
Kom!
Herregud! Alec!
Skynda!
Pappa!
Abby! Vänta!
Spring!
Susie...
Undan! Hjärtstillestånd.
Kom igen, gumman.
Susie.
Jag känner nåt. Sätt in droppet.
Mår du bra?
Du har...
En glasbit.
Vad gör vi nu?
Vi kan inte bara sitta här.
Jag måste kolla en grej. Följer du med?
- Kommer det att finnas whiskey? - Ja, faktiskt.
Jag skämtade om whiskeyn.
Min vän är reporter och kanske vet varför Eddie var ute på vattnet.
- Var det här du brukade hänga? - Det är här alla i Marais hänger.
Otäck kvinna, rakt föröver.
Xanadu. Otroligt att hon är kvar.
Abby Arcane! Jädrar! Jag hörde att du var tillbaka i stan.
Delroy är ute på leveransrunda men vill säkert träffa dig.
Jag vill gärna träffa din pappa men jag kommer av en annan anledning.
Det krävs en ordentlig kris för att du ska komma tillbaka till Marais.
Alec Holland. Det här är Liz Tremayne.
Ni har saker att prata om så jag köper nåt att dricka.
- Vem är Herr Sandal? - Han är schyst.
Jag hörde att ni hittade nåt konstigt hemma hos Eddie Coyle.
- Vem har berättat det? - Ryktet går.
Den här stan... Jobbar du fortfarande för The Echo?
Gör mig en tjänst.
Jag måste skriva artikeln innan jag väntar med att publicera.
Har du sett nåt konstigt i hamnen?
- Är du Abbys reporter? - Från Maris veckonyheter.
- Jag hjälper pappa när jag har tid. - Ta inte illa upp.
Bara lite.
- Snacket går, så det bådar illa. - Varför tror du det?
För Marais har gott om mygg och skvaller.
Jag har fått höra att nån hyr båtar och åker ut i träsket om nätterna.
- Vem då? - Ingen vet vem eller varför.
- Och Eddie Coyle? - Båten är borta, precis som hans vän.
Nån sa att de var ute på Skeeter Cove.
Fan också. Abby...
Nej, sitt kvar. Kan ni lämna oss i fred?
- Får det vara nåt? - Nej, tack.
Smittskyddsinstitutet har 5000 anställda.
De har 4999 andra de kunde ha skickat.
De visste att jag kunde hjälpa. Och jag vill hjälpa.
Var läste du vidare?
Emory.
Vi tar och blickar tillbaka en stund.
Ditt första år på college när du gick på studentfester...
När du gick på studentfester...
- ...så vakade jag i Shawnas sovrum. - Mrs Sunderland.
- Jag tänker på Shawna varje dag. - Jag pratar nu.
Andra året.
Det kanske var då du kom på vad du ville göra med ditt liv -
- och bestämde ditt huvudämne.
Det var då jag stapplade ut från hennes rum och tog till flaskan.
Många flaskor.
Det jag verkligen försöker glömma är ditt examensår.
För medan du sökte läkarutbildningar -
- så pratade min man med skilsmässoadvokater.
Rädslan att förlora honom fick mig att sluta dricka.
Jag frågade Avery var en sån styrka kommer ifrån.
Och han sa att det var för...
...att allt mörker inte var mitt fel.
Det var ditt.
Du säger att du är bra på det du gör och att du kan hjälpa.
Det var därför du kom och det är därför jag låter dig stanna.
- Men om flickan dör... - Det gör hon inte.
Lova det.
Gör det. Lova.
Jag lovar.
Så fort hon börjar bli bättre...
...så ska du härifrån.
- Vi borde kolla Skeeter Cove. - Okej.
Herregud...
- Vad fan? - Hur är det ens möjligt?
Ingen aning.
Jag har hittat nåt.
- En laptop. - Den kanske ger nåt.
Håll den här.
Vad är det?
En utsläppsmekanism under vattnet.
- Som släpper ut vad? - Vi tar med den till labbet.
Få se vad du innehåller.
Det var nästan värt att komma enbart för hans skull.
Stör du henne? Kom hit. Gå ner.
- Tack. - Nu behöver vi bara vänta.
Rår mrs Sunderland för att du inte kommer hem så ofta?
Hon tycker att jag själv rår för det. Och hon har rätt.
Har du nånsin känt så?
Det är därför jag är här.
Då har vi det gemensamt.
Vill du ha nåt starkt? Jag skulle verkligen behöva det.
- Då har vi två saker gemensamt. - Okej.
- Glas... - Det går bra.
Varsågod.
Jag måste bekänna en sak.
Du är ordförande i Columbos fanclub.
Nej. Jag har googlat dig.
- När då? - Tidigare i dag.
Konstigt om du tror att jag inte har sett det där.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
- Så det är sant? - Vadå?
Att jag manipulerade data för att stärka min slutsats?
Ja.
Men jag står för vad jag upptäckte.
Men kunde inte återskapa resultaten.
Inte än.
Så varför gjorde jag det? Får jag smaka?
Jag vet inte. Eller jo, det gör jag.
Jag ville bli känd för mitt arbete och att det skulle definiera mig.
Jag fick som jag ville men inte på sättet jag ville.
- Hur hamnade du här? - I det här palatset?
Jag insåg rätt snabbt att jag strävade efter fel saker.
Jag behöver inte bli publicerad i de största tidskrifterna -
- eller nämnas under biologikurser, även om det vore rätt häftigt.
Glädjen har alltid varit upptäckterna.
Ibland dras vi med våra misstag.
Tänk om du googlade och det stod: "Din sökning gav inga resultat."
Har man sett... Nu har vi tre saker gemensamt.
- Vad menar du? - Apropå Avery Sunderland.
Han och hans fru hade en dotter.
Shawna.
Vi växte upp som bästa vänner. Hon var som en syster.
Sunderlands var...
De var praktiskt taget mina föräldrar.
Och två dagar före studenten...
Just ja. Vi borde kolla det där.
Förlåt, men vad hände två dagar före studenten?
Jag dödade henne.
Kolla resultaten. Gå och hämta dem.
- Jäklar... - Vadå?
Det är en biologisk accelerator. Samma som jag har hittat i träsket.
- Men mycket mer. - Så nån dumpar det här?
- Jag tar med prover till sjukhuset. - Kan det hjälpa?
Om det orsakar att folk blir sjuka så kanske vi kan bromsa infektionen.
- Susie och de andra kan inte vänta. - Alla prover finns här.
- Ta det du behöver. - Vart ska du?
Laptoppen visar GPS-koordinater och jag misstänker -
- att de visar var fler acceleratorlådor har dumpats.
Jag tänker fiska upp dem innan fler blir sjuka.
Bra. Vi ses på sjukhuset.
- Klarar du dig? - Ja.
Abby. Varför googlade du mig?
Ledsen, men sökningen gav inga resultat.
Det var snyggt.
- Jag kan ha orsaken till sjukdomen. - Ge oss allt du har.
Vi kan bromsa, men inte stoppa den. Vad kan jag göra?
Jag behöver tillgång till labbet för att undersöka det jag har hittat.
Hallå?
Kan jag hjälpa...
Alec!
Herregud...
Alec?
Alec!
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com