Filmen er basert på virkelige begivenheter.
I 1960 skjøt kappløpet om atomvåpen fart.
USA og Sovjetunionen hadde nå nok våpen til å utslette menneskeheten.
Fordi Khrusjtsjov og USA truet hverandre, -
- fryktet mange at verden var på randen av undergang.
Vi vil snart se en ende på imperialistenes tid!
De snakker...
snakker som om de prøver å skremme oss.
Men de skremmer bare seg selv.
De vet...
De vet at vårt arsenal av atomvåpen -
- vokser seg sterkere dag for dag.
Jeg har sagt det før.
Nå sier jeg det igjen:
Vi... skal...
knuse dem!
MOSKVA, SOVJETUNIONEN 12. AUGUST 1960
Vi drar på den restauranten igjen.
- Ja. Og etterpå? - Vi kan kjøpe billetter til i kveld.
Kanskje symfoniorkestret?
- Konserten slutter sent. - Vi kan ta siste tog.
Far! Jeg har fått nålen! Nå er jeg en liten Oktobrist.
Den skal sitte her.
Ved hjertet.
Jeg må ut en tur.
Jeg vil ikke vekke deg.
Bare vekk meg.
- Unnskyld, har du fyr? - Ja.
- Er dere amerikanere? - Ja.
Vi er på sommerferie.
Vær så snill, lever dette brevet til ambassaden.
Det er livsviktig. Jeg ser ingen annen utvei.
- Kom, vi går. - Gå rett til ambassaden.
Gi det bare til visestabssjefen. Forstått?
Jeg er amerikansk statsborger.
HOVEDKVARTERET TIL MI6, LONDON FIRE MÅNEDER SENERE
Takk.
Emily. Vakker som alltid. Du lyser opp kontoret.
- Takk. - Emily. Sitt ned.
Jeg har en gave til dere, gutter.
Takk.
Rachel, gå ut.
'Jeg frykter en atomkrig og vil bidra til å hindre den.'
Der fikk han min oppmerksomhet.
Han var så klok å sende et bilde bare vi har kopi av.
Det er tatt på vår ambassade i Tyrkia.
La meg presentere: oberst Oleg Vladimirovitsj Penkovskij.
Kodenavn Ironbark.
Artillerioffiser under krigen, dekorert 13 ganger.
Nå leder han statskomiteen for forskning i Moskva.
Men det er bare dekkidentiteten. Han er i GRU.
Hvorfor si det til oss? Jeg ville holdt det tett til brystet.
De kan ikke opprette kontakt. CIA står svakt i Moskva -
- etter Popov-katastrofen. Ikke sant?
Vi er svært få. Dere må hjelpe oss.
- La oss høre på ham. - Vi har bra folk på ambassaden.
Jeg får noen til å ta kontakt med Penkovskij.
Jeg har et forslag. Dette er en GRU-oberst.
Han er veldig synlig. Vi kan røpe ham bare ved å vise interesse.
Den risikoen foreligger alltid. Hva skal vi gjøre i stedet?
Jeg vet ikke. Kanskje bruke en utenfor ambassaden?
En som KGB ikke mistenker.
En forretningsmann som reiser i østblokken.
Har vi noen som egner seg?
Jeg må advare dere om at jeg er ganske sikker på denne.
Helvete.
Greville, for et sørgelig syn.
Tilpass for meg. Jeg skulle ikke sagt noe.
Vi får trøste deg.
- Du har vel noen brosjyrer til oss? - En drink først, syns jeg.
Dere vet hva jeg står for. Som jeg innrømmer offentlig, da.
Jeg representerer de beste merkene på markedet.
Dere kjenner jo bransjen, så i stedet for den vanlige monologen, -
- vil jeg heller høre om problemene dere har.
Har en av mine klienter løsningen, kan vi snakke om det.
Hvis ikke, drikker vi bare videre. Fortell meg hva dere trenger.
- Takk, Greville. - Ha det.
- Det går fortsatt ikke opp. - Du har kanskje glemt noe.
- Som de fire i mente. - Å ja.
- Hvordan går det? - Bra.
Men sønnen vår tror at jeg skal gjøre leksene for ham.
Har du hatt en god dag?
Tom smiger og skamløs smisking. Du skulle sett meg.
Jeg solgte et dusin dreiebenker ved å bomme på verdens letteste slag.
Måtte du spille dårlig? Det er du vel vant til.
23 år til med dette, og det gode liv venter.
Jeg kunne jo pensjonere meg tidlig. Andrew vil vel ikke studere?
- Nei. - Perfekt!
Jeg vil ikke brødfø dere.
Hva ler du av? Du har over 50 år til pensjonering.
Jeg ser om han er hjemme. Det høres ut som arbeid.
- Si jeg sitter i stolen min. - Han kom nettopp inn døren.
Greville Wynne.
Det er James Dobbing fra Handelsministeriet.
Ja, vi møttes på mottakelsen i Whitehall.
- God dag, James. - God dag, Greville.
Det går vel bra? Min venninne Helen er en konsulent fra USA.
- Greville Wynne. Gleder meg. - Helen Talbott. Takk i like måte.
James sier du har arbeidet i Øst-Europa.
Ja, mer og mer. Stor etterspørsel, lite lokalt tilbud.
Tsjekkoslovakia, Ungarn.
Forferdelig mat.
- Hva med Sovjetunionen? - En vakker dag.
Når det roer seg litt.
- Det ville kanskje vært perfekt nå. - Hvorfor det?
Helen og jeg har kontakter som har interesse av slikt.
Du ville gjort Storbritannia en stor tjeneste.
Og verden.
Unnskyld, jeg er litt...
James, du sa du arbeidet for Handelsministeriet.
Men er det mulig -
- at du faktisk arbeider for en annen sektor i staten?
Du store min.
Dette var uventet.
Unnskyld meg, men jeg forstår ikke hvorfor jeg...
- Jeg er jo bare selger. - Nettopp.
En alminnelig selger uten bånd til regjeringen.
Det er fascinerende, men jeg spiser da ikke lunsj med... spioner, vel?
Men...
Jeg kan da umulig...
- Hva skal jeg gjøre? - Ikke noe tvilsomt eller ulovlig.
- Bare det du pleier. - Jeg skjønner ikke...
Hvis en fra din bransje ville drive forretning i Sovjetunionen, -
- hvordan ville du gjort det?
Jeg ville vel tatt et møte med statskomiteen for forskning i Moskva.
- Det høres bra ut. - Dere vil at jeg drar til Moskva...
og gjør forretninger.
Hemmelighetskremmeriet er av hensyn til deg.
Det er lettere når du oppfører deg som den forretningsmannen du er.
- Men utsetter jeg meg for fare? - La meg si det taktfullt.
Du er en middelaldrende selger som drikker for mye og er i dårlig form.
Du var menig under krigen, og aldri i strid.
Hvis dette var det minste farlig, var du den siste vi ville sendt.
Takk for du var så taktfull.
Ha den på når du er i Moskva.
- Skyter den giftpiler? - Takk, Greville. Du er en god mann.
Jeg vet vi kan regne med at du er diskret.
- Har du hatt en god dag? - Ja, den var... fin.
- Min var skjønn, siden du spør. - Unnskyld. Jeg har hodet fullt.
Du var ute med Tamara, hva?
Ja, vi planla veldedighetsmiddag. Det var morsomt.
Og ja, du må komme.
Jeg fikk et spennende tips. Kanskje jeg må til Sovjetunionen.
Ikke end i fangeleir, skatt.
Jeg skulle ønske dette ikke var nødvendig.
Men det er det.
Som dere vet ble major Popov tatt i å spionere for amerikanerne.
Vi må alle huske konsekvensene av forræderi.
God dag. Greville Wynne. God dag. God dag.
Dette er komitéleder Oleg Penkovskij.
- Gleder meg. - Takk for at du kom.
Jeg kommer ikke for å belære dere om hva som er best for deres industri.
Det vet herrene langt bedre enn meg.
Jeg er bare her for å åpne døren -
- til Vestens aller beste produsenter.
Forslaget er interessant.
- Får jeg be deg på lunsj? - Gjerne. Etter deg.
Fint at du har erfaring fra andre kommunistiske land.
Men så langt hjemmefra? Foretrekker du ikke England?
Jeg vil ha et interessant arbeidsliv.
Men så er det jo også den politiske situasjonen.
Det er ikke gode tider for øst og vest.
Uaktet hva politikerne gjør trenger fabrikker stadig maskiner.
Maskiner trenger stadig reservedeler.
Jeg er forretningsmann, så jeg holder meg til forretninger.
- Har du familie? - Ja.
- Jeg har en gutt på ti. - Jeg ønsket meg en sønn.
Så fikk vi en pike. Nå er hun hele min verden.
Hun raserer nok ikke huset, som gutten vår.
Det aller viktigste spørsmålet.
Hvis du vil gjøre forretninger i Moskva, må jeg vite...
Tåler du en dram?
Det er mitt ene ekte talent.
Jeg vil vise deg en annen side av Russland. Har du tid i kveld?
Hvor skal vi?
Kjenner du 'Askepott'?
Flaut å innrømme det, men jeg har aldri sett en ballett.
Da er bare det verd hele turen.
Disse to.
Jeg liker slipsnålen din. Hvor har du den fra?
- Det er en gave fra en venn. - Er den vennen amerikansk?
Ja.
Vi kan snakke her. Det er trygt.
Jeg sendte vennen din en beskjed. Du er... det kalles visst 'amatør'?
Ja, akkurat. Amatør.
Dette øyeblikket har jeg drømt om lenge. Takk.
- Du skulle visst hva dette betyr. - Det vil jeg helst ikke vite.
Hva skjer nå?
- Er det noe jeg må gjøre? - Nei, dra hjem, du.
Inviter meg og en delegasjon til London for å møte klientene dine.
- Tillater regjeringen din det? - De blir henrykt.
Jobben min er å stjele teknologi fra Vesten. Vennen din er veldig snedig.
Javel, Oleg... Får jeg kalle deg Oleg?
Oleg lyder ikke bra på engelsk. Kall meg Alex.
Alex.
Du er en flink amatør.
Du inviterte meg på ballett, så jeg må invitere dere til West End.
Vi har noen av verdens fineste teatere.
Dekadente vesteuropeere.
Det gjør dem svake. Ikke sant, kamerat Penkovskij?
Dette er min kone, Sheila.
Skål!
Skål.
- Bånnski, kan man også si. - Bånnski.
Inn med dere!
God natt.
Vi vet at du er patriot, og at dette må være tungt for deg.
Hva som enn fikk deg hit, -
- må det skremme deg mer enn faren ved å være her.
Khrusjtsjov.
Khrusjtsjov skremmer meg.
Han er impulsiv og kaotisk. En mann som han bør ikke styre atomvåpen.
Vesten falt for løgnen hans om -
- at Sovjet-regimet har blitt mildere.
Khrusjtsjov vil ha en konfrontasjon med USA. Han søker en.
Har du dokumenter du kan dele med oss?
Vil du lese siste nummer av 'Militærtanker'?
Dere må gi meg garantier.
Om nødvendig må jeg kunne hoppe av med familien.
Selvsagt. Når som helst.
Jeg blir der og holder dere oppdatert om Kremls planer.
Men be regjeringene deres...
om å bruke disse opplysningene med omtanke.
Ikke som et våpen, men som et redskap til fred.
Tross Khrusjtsjovs påstander -
- er USAs atomvåpen fortsatt bedre enn våre egne.
Vi har ikke kapasitet til et førsteslagsangrep ennå.
Dere kan utslette oss, men vi kan ikke utslette dere.
Det vil ikke bekymre politbyrået.
Er det en sperre som hindrer Khrusjtsjov i å gå for langt?
- Dagen din begynner om få timer. - Jeg har det bra.
Nei, han har rett. Vi kan ta det siste i morgen kveld.
En siste ting... Vi må snakke om Greville.
Ta det rolig. Du får ikke mer med ham å gjøre.
- Nei. - Det var Penkovskijs idé.
Du er perfekt. En sivil som KGB ikke overvåker. En handelsreisende.
- Du er bare en budbringer. - 'Bare'? Med russiske statshem...
Det kan dere da ikke mene.
Vi har drøftet det med Penkovskij. Faren er minimal.
- Og vi betaler deg. - Jeg tjener penger selv, takk.
Jeg har en kone, og et barn. Har noen av dere familie?
Å nei. Det får dere vel ikke si. Det er ikke mye dere får si.
Vel, Helen? James?
Vi setter oss selv i fare når det er nødvendig, og dette er viktig nok.
Jeg foreslår at dere finner en som er egnet til oppgaven.
Beklager. Jeg har gjort nok.
Varselet på fire minutter er til ingen nytte.
Vi får bare fire minutters varsel før Sovjet-missiler treffer landet.
Er det det dette handler om? Atomkrig? Gi dere!
Her er ditt problem.
Du bor ti minutters kjøring fra jobben, hvis du står på.
Du er for det meste på møter, og rekker ikke hjem til Sheila.
Skolen til Andrew ligger ni minutter fra huset, femten fra kontoret.
De tar ham med ned i skolekjelleren.
Jeg har sett bygningstegningen. Det har ett enkelt bomberom.
Det samme gjelder din kjeller. Bare regjeringen har gode bomberom.
Hva vil du gjøre?
Du prøver kanskje å ringe Sheila, men du kommer ikke gjennom.
Eller du kan tenke på hvordan du kunne hindret dette i å skje.
Men det gjorde du ikke.
Og så er det slutt.
At du våger ...?!
Det er helt sikkert best at han ikke gjør det.
Han gjør det.
Jeg åpner.
- God kveld. - Velkommen. Kom inn.
God kveld.
Vodka, deilig. Jeg sa senest i går at vi ikke drakk nok av det.
- Takk. Kom inn. - Takk.
- Dette er til Andrew. - Snilt av deg. Takk.
Denne veien.
Far har fortalt om Moskva. Hvordan er resten av Russland?
Det er veldig vakkert. Særlig der jeg kommer fra.
Det er mange trær, åpen himmel.
Man føler seg... veldig alene.
- Men på en god måte. - Det skulle jeg gjerne sett.
Men regjeringen din er jo ikke så glad i utlendinger på tur.
Hater russerne oss så mye, altså?
De skulle gjerne sett at barna våre var litt høfligere.
Våre politikere hater deres. Og omvendt, husk det.
Men folket... Din far og jeg gjør forretninger sammen.
Vi gjør ting sammen, jeg hilser på familien hans.
Vel er vi bare to mennesker, men sånn skaper man forandring.
- Og hvis jeg blir tatt? - Det gjør du ikke.
Det kan du ikke vite! De henretter meg, ikke sant?
Ikke hvis du bare var budbringer. Da beholder de deg til utveksling.
Hvor lenge?
- Et par år. - Bare et par år i en fangeleir!
De tar oss ikke. KGB oppdager det aldri.
Hør her. Jeg kan dette bedre enn dem.
Men ikke jeg.
Du skal bare forstille deg, styre følelsene dine.
Jeg så deg gjøre det i Moskva. Og i kveld.
- Det kan ikke sammenlignes. - Blir vi tatt, henretter de meg.
Det er ditt valg.
Jeg er så sikker på du klarer det at jeg satser livet på det.
- Hvordan forklarer jeg Sheila det? - Hun må ikke få vite sannheten.
- For hennes og din sikkerhets skyld. - Får jeg ikke si det til henne?
Hva har du fortalt din kone?
Du vet hva hun sier: 'Ikke gjør det.' Ikke sant?
Sheila er ikke dum.
Og jeg har gitt henne grunn til å ikke stole fullstendig på meg før.
Da må du lyve bedre.
Det fins gode løgner. Noen ganger er en løgn en gave.
En kjærlighetsgjerning. Jeg beklager at det blir deg.
Men Greville... Det må bli deg.
I Moskva må du alltid følge reglene.
- Hva heter det? - Håndtverket.
Bruk alltid håndtverk. Gå ut fra at alle du møter er fra KGB.
Kelnere, hotellansatte, sjåføren min. Alle.
Selv om de ikke er KGB-offiserer rapporterer de til dem.
Alle russere er statens øyne. Anta at alle rom blir avlyttet.
- Selv på ambassaden vår. - Særlig der.
Men ambassaden er den beste tilflukten ved... komplikasjoner.
KGB bruker også leppelesere. Du kan ikke se hvem de er.
Snakk aldri om noe fortrolig hvis ikke jeg bringer det på bane.
- Hvordan har familien det? - Fint, takk. Og din?
Vi vil treffes ofte.
For å unngå mistanke forteller jeg mine kolleger at du er kilden min.
Du informerer Penkovskij om stålprodusenter og lignende.
Ikke fortrolige, men lite tilgjengelige opplysninger.
Vil de tro at jeg gjør det?
Jada. Du er en grådig kapitalist som bare vil gjøre flere salg.
Fra nå av vil du selge en ting hver gang du er i Moskva:
Forestillingen om at du er en forretningsmann. Og ikke noe annet.
Jeg håper det er den første av mange. Tusen takk.
- På deres helse, og forretninger. - Jeg kjører deg til flyplassen.
Har du noen spørsmål?
Jeg vil sikre meg en ting.
Hvis det skjer meg noe, må noen sørge for min kone og sønn.
Det har du mitt ord på. Og jeg snakker for staten her.
Mr. Wynne er komiteens gjest. La ham passere.
Takk, Alex.
- Hvorfor? Hvor kom det fra? - Jeg har savnet deg.
- Bare denne ene gangen? - Nei, hver gang.
De ruster opp til krig.
Dette er fenomenalt. Ironbark er ekte vare.
Det er det største som rører seg i Sovjet.
Hvis jeg fortsatt lar deg styre det, vil jeg angre på det?
Nei.
Dette er nesten verd alt pisset med britene.
Hvordan går det med de drittsekkene?
De er greie nok. Jeg lar dem tro de styrer det.
'Dette er en stor ære. Jeg lærer så mye.'
Tross voksende spenninger mellom USA og Sovjet -
- var det til i morges mulig å gå fra Øst-til Vest-Berlin.
Men i natt har de kommunistiske myndighetene sperret byen.
President Kennedys reaksjon er å øke USAs militære nærvær.
Han har snakket direkte med general Clay i Berlin.
DDR SPERRER GRENSEN I BERLIN
Er det fortsatt trygt å reise til Moskva?
Ja visst. Helt greit.
- Til tross for alt dette? - Det er i Berlin. Langt fra Moskva.
Jeg vet hvor Berlin ligger. Men Russland og USA...
La meg passe forretningen.
På nordkalotten testet Sovjet i dag Tsar-bomben med stor suksess.
Med en sprengkraft på 50 megatonn -
- er det tidenes kraftigste atombombe.
- Her er tallene du ba om. - Tusen takk.
I dag lever alle på planeten vår, -
- hver mann, hver kvinne, hvert barn, -
- under atomvåpnenes damoklessverd.
Det henger i en meget tynn tråd, -
- som noen kan kappe når som helst.
Ved et uhell, eller feilberegning, eller galskap.
Avskrekkingsvåpen må avskaffes før de avskaffer oss.
Har du noe til meg?
I morgen.
- Andrew? - Ja.
Hvor er regnjakkene?
Å ja... Unnskyld.
- Pytt. Værmeldingen lover sol. - Og hvis den tar feil?
- Sett at det regner? - Da blir vi i teltet uansett.
- Vi koser oss med bøkene våre. - Men jeg ba deg pakke regnjakkene.
- Hvorfor gjorde du ikke det? - Vil du starte ferien sånn?
- Jeg... glemte det. - Du glemte det! Strålende.
Sønnen min er for dum til å huske noe så enkelt som...
Far mente det ikke.
Skal vi ta et nytt spill?
- Har han det bra? - Han sover. Det er et godt tegn.
Her.
- Men har du det bra? - Jeg har det fint.
Jeg trengte denne ferien. Det var en god idé.
Det er ikke bare i kveld. Du har vært en annen i det siste.
Hva er det som skjer?
Jeg har ikke villet si det før...
Jeg ville ikke blande deg inn.
Det er forretningene. Det går ikke så bra akkurat nå.
Det er da helt rimelig. Menn og penger...
Colin ble nesten helt sprø da jobben hans virket en smule ustø.
Gid det var rimelig. Men det er ikke bare det.
Han trener hele tiden, og han er blitt så... energisk i sengen.
Det høres så fælt ut ...!
Stakkars deg.
Unnskyld, det er ikke noe å spøke med.
Greville har hatt et sidesprang. Men det betyr ikke at han har et nå.
Hvorfor er han så hemmelighetsfull og på vakt?
Det er alltid verre når han kommer hjem fra Moskva.
Det var da det begynte. Med Moskva.
Det var kanskje bedre om du ikke reiste så mye.
- Bedre for familien. - Skatt, vi trenger pengene.
Vi har fornyet klubbmedlemskapet og er på vei til en fin restaurant.
Hva skal jeg svare på det? Vi vil da leve det gode liv.
Vær så snill. Slutt å dra til Moskva.
Det er ingen annen, æresord.
Jeg tilga deg en gang. Du får ikke en gang til.
Hei, Nina. Så hyggelig å hilse på deg.
Hun har aldri sett en utlending før.
Min kone unnskylder at vi ikke kan be deg på middag.
Her tar man ikke utlendinger med hjem.
Helt i orden. Jeg forstår.
- Du har en nydelig familie. - Takk.
Alex... når tror du du er klar til å hoppe av?
Det er best å ikke snakke om det. Er det noe galt?
Litt ugreie på hjemmefronten.
Når du en dag kan fortelle Sheila hva du gjorde, blir hun stolt.
- Kanskje det er for sent da. - Det har vært tungt for Vera også.
Din kone giftet seg med en soldat.
Vet du hvorfor du ikke får reise utenfor Moskva?
Regjeringen vil skjule hva folket lider.
I byene går det bra. Men på landet, der jeg er fra...
Det er ikke noe liv jeg ønsker Nina. Hun skal slippe staten.
En vakker dag, hvis dette lykkes og faren er over, -
- hopper jeg av. Jeg flytter til Montana med familien.
Jeg har sett bilder derfra. Det er vakkert. Som der jeg er fra.
Kanskje jeg kan bli cowboy.
Du som cowboy? Det skulle jeg gjerne sett.
Ja. Du og familien må komme og besøke oss.
- Da ville jeg blitt glad. - Jeg også.
Fint. Det er en avtale.
- Vær så god. - Tusen takk.
Hva har du?
Det kommer flere nye opplysninger fra Sovjet.
- Har du adgang til dem? - Nei. Jeg har ikke klarering.
Men jeg tror ikke de er avlyttet. Jeg tror de har en kilde.
Cuba har ikke vært verd bryet.
Det er vårt eneste fotfeste i Latin-Amerika.
Men det ligger for avsides. Vi kan ikke ekspandere derfra.
Det er vårt svake punkt.
Jeg er enig. Tiden er inne.
Men vi kan vende situasjonen -
- så det blir amerikanernes svakhet!
Jeg kan aldri tenke meg at de vil snike inn atomvåpen så nær oss.
Det ville vært en krigshandling. Selv Khrusjtsjov er ikke så gal.
Ironbark satt ikke i den posisjonen hvis han eller hun var en idiot.
Jeg håper vi tar dette alvorlig.
Følg det opp. Spør alle våre kilder på Cuba.
- God tur hjem. - Takk, Alex.
Russisk-engelsk ordbok
Oberst?
Unnskyld, sekretæren din var ute. Oleg Gribanov, KGB.
Kom inn.
Det er en ære å endelig møte deg.
Jeg kjenner menn som tjente under deg i Kiev.
De sier de skylder deg livet.
Jeg tenkte...
du kanskje husket disse fra Ankara?
Kontrabande, men altså...
DEN BRITISKE AMBASSADE
Vi er nysgjerrige hva Greville Wynne angår.
Har du merket noen uvanlig adferd eller interaksjon?
Ikke noe som vekker bekymring. Da hadde jeg nevnt det i rapporten.
Jeg har fingransket rapportene.
Når jeg nå opplyser at vi gransker ham, -
- kommer du på noe da?
Han har besøkt Moskva lenge. Hvorfor er vi bekymret nå?
Fordi han har besøkt Moskva lenge.
Han treffer mange tjenestemenn, og besøker mange steder.
Det vil med tiden føre til spørsmål.
Ut fra hva jeg har sett er Wynne bare ute etter å tjene penger.
Men jeg lover å holde enda bedre øye med ham.
Takk, oberst. Jeg skal ikke legge beslag på mer av din tid.
- Takk for advarselen. - Jeg lar sigarettene ligge.
Jeg sender deg en hel kartong.
Ironbark ga oss kamuflasjeprofiler på missiltypene, så vi kan skjelne.
Så snart vi får U2-bilder vet vi om Cuba har atomvåpen.
Og om russernes missiler for første gang kan nå USA.
- Kan en U2 gå på vingene nå? - Skydekket er for tungt.
Til oktober har jeg bare deg.
- De hadde ransaket rommet mitt. - Men de fant ikke noe.
- Da ville han ikke sittet her. - Han er fortsatt ikke mistenkt.
Det var sikkert en rutinesjekk, og han besto den.
- Det var det. Vi trekker deg ut. - Hva med Penkovskij?
- Jeg fikk ikke advart ham. - Vi må varsle ham på andre måter.
Dere forstår ikke.
Han må også være i fare. KGB har ham også i søkelyset.
Kommer han til messen neste måned?
Da klarer han seg. Som mistenkt ville de ikke latt ham reise.
Dere hjelper ham fortsatt å hoppe av, hva?
Han får alt han vil ha. Han har til de grader fortjent det.
Det har du også. Fremragende arbeide.
Kjære vene...
Så det var det?
- Men hva med Cuba? - Ikke tenk mer på det.
Skjønner.
Takk.
Hva faen er det du gjør ...?! Avvikler vi Wynne? Nå?
Wynne er britisk statsborger.
Skulle han bli tatt, ville det vært pinlig for regjeringen.
Vi må vite alt om Cuba.
I dag vet ikke Penkovskij noe. Vi spør ham ut når han kommer.
Oleg! Hva er galt?
Hjelp!
Jeg avvikler alle kundene i Moskva.
- Så da drar jeg ikke dit mer. - Fint.
- Skal jeg ikke hjelpe deg? - Takk, jeg klarer det.
VÆRVARSEL KLAR HIMMEL OVER CUBA
Far!
Nina.
Kom her.
- Hvordan går det? - Mye bedre.
Legen sier jeg har arbeidet for mye. Kroppen min ville ta ferie.
Jeg vil beholde ham et par dager. Han må hvile.
- Da blir han frisk. - Takk.
Nina.
Kan jeg få snakke med din far under fire øyne?
Jeg har det bra.
Jeg må fortelle deg noe.
Hva?
Jeg er gravid.
Denne gangen føles det som en gutt.
Regjeringen har som lovet opprettholdt tett overvåkning -
- av den sovjetiske opprustningen på Cuba.
Forrige uke fikk vi håndfaste bevis på -
- at en rekke angrepsmissilbaser -
- vil bli satt opp på denne trellbundne øya.
Disse basene kan ikke ha annet formål -
- enn å gjøre et atomangrep mot den vestlige verden mulig.
Det er denne nasjons politikk å anse ethvert atommissil -
- avfyrt fra Cuba rettet mot enhver vestlig nasjon -
- som et sovjetisk angrep mot USA, -
- som krever et angrep på Sovjetunionen til gjengjeld.
Jeg ber formann Khrusjtsjov stanse disse hemmelige...
Unnskyld, oberst? Jeg er Irina fra handelsministeriet.
Jeg vil snakke med deg om messen i London.
Vi er i gang med forberedelsene.
Ministeren har bestemt at du ikke trengs der.
Sender vi ikke en delegasjon?
Jo, men ministeren mener at du ikke bør neglisjere oppgaver du har her.
- Han vil du skal bli i Moskva. - Selvsagt.
Si til ministeren at jeg ikke skal skuffe ham.
Sovjet står på sitt, og JFK nekter å gi seg.
Vi kan ikke gjøre mer nå. Alt kan skje.
- Telegram. - Takk.
Nå er det på tide. Vi må få ham ut nå.
- Vi kan ikke få ham ut. - Selvfølgelig kan dere det.
Hva mente dere da dere sa dere ville hjelpe ham å hoppe av?
Via en familieferie til Øst-Berlin. Vi smugler ham ikke ut av Moskva.
- Dere er MI6 og CIA! - Vi kan ikke kontakte ham nå.
Vi kan ikke koordinere det. Vi måtte bortført dem midt på gata.
- Det ville vært en katastrofe. - Men hvis de ikke lar ham reise?
Jeg fikk deg inn i dette. Det var en feil. Jeg beklager.
Og det er alt?
Dere bare lar KGB myrde ham så snart de har en ledig stund?
Den barske sannheten er at var det omvendt, ville Alex gitt deg opp.
- Nei. - En profesjonell spion bruker folk.
Han ville gjort det jeg gjør nå. Legg det bak deg, dra hjem.
Dra hjem til familien.
- Dere tar feil. - Hva?
Dere er eksperter i spionasje, men ikke i Penkovskij. Jeg kjenner ham.
Han ville aldri sviktet meg og latt meg dø. Og jeg vil ikke svikte ham.
- Det er ikke din avgjørelse. - Problemet ligger i koordinasjonen.
Men det fins en løsning.
Meg. Jeg kan varsle ham.
- Hvis jeg drar til Moskva igjen. - Ville du gjort det?
- Ja. - Nei. Han er ikke blitt gal.
Jeg tilbyr deg din beste kilde til sovjetiske opplysninger -
- på randen av en atomkrig.
Dere bruker folk, sier du. Så bruk meg.
- Hvis du gjør det, blir jeg med. - Hun har diplomatisk immunitet.
- Hun tror du er en idiot. - Jeg gjør alt for å få dere to ut.
Jeg sier deg: Ikke gjør det.
Jeg visste ikke du skulle...
Jeg har en siste kunde å avvikle. Så er jeg ferdig.
- Det lover jeg deg. - Ja, selvfølgelig.
Og hvor skal du sove i natt?
Det er nok best på et hotell.
- Alex. - Greville.
Hei. Karen Tucker, den nye presseattasjeen.
De tar båt fra Finland til Sosnovij Bor. Det er lite kontroll.
De seiler familien Penkovskij over.
Du skal avlede KGBs oppmerksomhet med bilen når vi kjører herfra.
Bare vi får familien Penkovskij ut av Moskva, klarer vi det.
Du klarer dette.
Stort antall medlemmer av De Forente Nasjoner -
- sender en viktig appell i denne alvorlige situasjonen.
Av hensyn til internasjonal fred og sikkerhet -
- skal alle parter avholde seg fra handlinger -
- som kan forverre krisen og øke risikoen for krig.
Vi forklarer nå hva en skal gjøre dersom alarmen går.
Søk straks dekning og send barna ned i bomberommet.
Skru deretter av strøm og gass.
Benekter du, ambassadør Zorin, -
- at Sovjetunionen har satt opp mellomdistansemissilbaser i Cuba?
Ja eller nei?
Dette er ikke en amerikansk rettssal. Derfor vil jeg ikke...
Jeg vil nå presentere bevis, som alle kan granske her.
Bevismaterialet er tre bilder av samme type missilbase -
- i San Cristobal-området.
Forstørrelsene viser tydelig seks missiler og tre ramper.
Og det er bare ett eksempel...
Han er klar
Bravo!
28. OKTOBER 1962
Jeg tar en kort dag, og er hjemme etter lunsj.
- Da kan vi to gjøre noe gøy, hva? - Ja, far.
Vil du ta på den røde kjolen?
Kennedy har sendt tilbudet. Hvis de fjerner missilene, -
- vil JFK offisielt meddele at USA trekker trusselen.
- Går de med på det, tro? - Jeg vet ikke.
Lykke til.
God morgen.
- Skal jeg kjøre deg til flyplassen? - Ja, tusen takk.
- Politi! - Du kan ikke gå inn der.
La ham passere.
Stans!
- Stans! - Kjør!
Vi beklager at avgangen blir forsinket av tekniske problemer.
Unnskyld, hva sier de?
- De beklager forsinkelsen. - Takk.
Vera.
Vi må dra.
Opp mot veggen!
- Stans. - Jeg har diplomatstatus.
Sett deg, oberst.
Oleg, hva skjer?
- Si det til henne. - Hun vet ikke noe. Det ser du jo.
Fortell familien din hvorfor vi er her.
Jeg er en forræder. Jeg har sviktet revolusjonen.
Unnskyld.
Jeg stolte på deg veldig lenge.
Jeg forsvarte deg i Kreml, og nå dette.
- Når visste du det? - Først etter at jeg forgiftet deg.
Mens du var innlagt, fant vi gjemmestedet og lot det overvåke.
Vi så planene dine i kveld og kom i morges for å se nærmere på dem.
Og nå er det ute med deg.
Jeg sverger: Familien min visste ikke noe.
Vi kan snakke om familien senere.
Nå skal vi gå.
- Far! - Nina!
Unnskyld, jeg forstår ikke...
Han sa: 'Bli med oss, mr. Wynne.'
- Hva foregår? Jeg forstår ikke. - Mr. Wynne. Vennligst...
Sovjetunionen har erklært deg persona non grata.
Du beordres til å forlate landet innen 24 timer.
Kle av!
En... to... tre...
Takk.
Du hadde rett.
Det hadde du også.
Vi måtte jo prøve.
Dobbing fra Handelsministeriet. Får vi komme inn?
- Herregud! - Det er absurd.
Utenriksministeriet arbeider hardt på saken, men saken er ømtålig.
Oleg Penkovskij er også anholdt.
Russerne hevder at Greville var innblandet i... spionasje.
Utenriksministeriet kontakter deg. Staten sørger for deg og sønnen din.
- Da er det jo sant. - Hva?
Da arbeidet Greville med Penkovskij. Kan jeg ringe Greville?
Jeg må si unnskyld.
Jeg trodde han... Jeg har vært så dum.
- Mor? - Gå på rommet ditt. Gå nå!
Jeg er en av din fars venner. Vil du vise meg pokalsamlingen din?
Gjør det, Andrew. Det går bra.
Ikke si at det ikke er sant. Jeg kjenner min mann.
Jeg vet han har spilt skuespill.
Ikke si at det ikke er sant.
Det er ting jeg ikke kan fortelle deg.
Jeg kan si at mannen din er en utrolig modig mann.
Og han trenger deg nå. Du må hjelpe ham.
Når russerne innser at Greville er uskyldig, -
- får regjeringen deres ham hjem i sikkerhet. I tide.
Men hvis russerne bestemmer seg for -
- at Greville er en slags spion...
Beklager.
Så når du snakker med noen, det være seg familie, -
- venner, Andrew, og særlig pressen, -
- må du fortelle dem at det umulig kan være sant.
Og du må være overbevisende.
Klarer du det?
Kan du gjøre det for Greville?
Hva kan Penkovskij ha tilstått?
Jeg beklager. Jeg vet ikke hva det er.
Vi vet alt. Vi vet at Penkovskij sendte med deg pakker til Vesten.
- Ja, et par ganger. - Så du innrømmer det altså.
Tilstår hva? Hva var galt med det?
Var det ikke galt å stjele sovjetiske etterretninger?
Hvis det var det som foregikk, så visste jeg det ikke.
Det angikk ikke meg hva som var i pakkene.
- Hvem ga du pakkene til? - Ulike adresser i London.
Jeg tenkte ikke noe over det.
Mr. Wynne, skal jeg virkelig tro at du er veldig, veldig dum?
Ja, i din verden er jeg nok. Jeg er bare selger.
Jeg vil få kundene til å like meg.
Hvis det krevde en tjeneste av og til, så jeg ikke noe galt i det.
Hei.
Så snilt av deg.
Gid jeg kunne bedt deg inn. Jeg driver på med masse greier.
Det er helt greit. Det er godt å se at du har det bra.
- Vi har vært så bekymret. - Hils de andre fra meg.
- Jeg leste om saken i avisen. - Det er jo absurd.
Det kan da vel ikke stemme? Det de sier om Greville?
Nå er du tåpelig. Skulle Greville spionere på russerne?
Han kunne ikke engang skjule sidespranget sitt. Så snilt av deg.
Vi må snart ta en kopp te. Jeg sier fra. Takk.
Ha det.
Amerikanerne har hatt atommissiler i Tyrkia i årevis, -
- som var rettet direkte mot oss.
Men altså, tenk at vi er så frekke å sette opp missiler på Cuba?
- Er det rettferdig? - Jeg vet ikke.
Er du klar over at landet ditt bare lar deg dø her?
Det tror jeg ikke på.
Hvorfor?
Hvorfor i himmelens navn?
Hva har jeg gjort? Jeg har ikke gjort noe!
Hva slags mennesker er dere? Dere er faen meg udyr!
SEKS MÅNEDER SENERE
Ikke rør. Sitt ned.
Sitt ned!
Herregud, skatt.
Jeg har vært syk, men jeg er bedre nå.
Og dette hjelper.
Det hjelper veldig.
- Hva faen har dere gjort med ham? - Det er ikke sånn.
De har vært ganske respektfulle, etter forholdene.
Du må ikke skylde på dem. Jeg mener det.
Det du blir utsatt for... er så urettferdig.
Jeg er lei for det som skjedde. Jeg er så lei for at jeg tvilte på deg.
Det var ikke til å unngå.
Jeg er så glad for at du kom. Jeg har savnet dere begge to...
veldig mye.
De sier det er et godt tegn at jeg fikk lov til å besøke deg.
De sier at det kanskje fortsatt kan ta litt tid før du kommer hjem.
Siden russerne måtte gi seg på Cuba har de vært veldig sta.
- Hva skjedde på Cuba? - De fjernet missilene.
Ikke mer om det.
Vi gjør alt vi kan.
Det vil kanskje ta...
Det vil kanskje ta et år til. Eller to.
Fortell meg noe hjemmefra. Noe jeg kan glede meg til.
Hagen begynner endelig å likne noe.
Vi får tomater i år.
Og Andrew klarte å stå i matte, på en eller annen måte.
Du ville vært stolt.
- Hvordan har du det? - Jeg...
Jeg klarer meg. Det gjør jeg.
Hvis du er sterk nok til å tåle dette...
Når du kommer hjem...
håper jeg vi kan begynne på ny.
Jeg var veldig dum. Unnskyld.
Men du skal vite at hvert øyeblikk jeg har vært her, -
- har jeg ikke tenkt på annet enn å komme hjem til deg.
- Det mener jeg. - Jeg vet det.
Og det skal jeg.
Det skal jeg.
Spørsmålet er hvem. Vi kan ikke sende noen som er verd noe.
Ikke i bytte for Wynne.
Så Wynne er ikke verd noe? Vi er da alle i live.
Han mener at han ikke er offiser.
Foreslår vi å bytte med en offiser, avslører det Wynnes status.
Hvis dere lar Wynne dø der borte... og han vil dø før enn dere aner, -
- så vil ingen ha tillit til MI6 mer. For alltid.
Du føler deg skyldig. Jeg vet det.
Du gjorde bare jobben din. Wynne er vår landsmann.
Jeg lover deg at vi skal få ham hjem.
Hvis du tror Penkovskij vil beskytte deg, -
- har du for høye tanker om ham.
Han forrådte sitt land.
Sin familie. Hvorfor ikke deg også?
Når er det alle mot alle.
Alex.
Jeg har ikke sett et speil på lenge.
Jeg vil helst tro at jeg fortsatt er den jeg var.
Lat som om jeg er det.
Jeg visste ikke om jeg fikk se deg igjen.
Jeg er så lei for at du sitter her, Greville.
Jeg håper du kan tilgi meg dette.
For det jeg måtte gjøre.
Hva mener du?
Jeg holdt tett...
så lenge jeg kunne.
Men jeg måtte beskytte familien.
For å redde dem måtte jeg fortelle KGB sannheten.
Hele sannheten.
Jeg fortalte dem at jeg ga deg bilder -
- som hjalp amerikanerne å finne missiler på Cuba.
Jeg fortalte dem selvfølgelig også at du ikke visste -
- hva som var i pakkene.
Greville...
Jeg trodde jeg kunne gjøre verden litt tryggere.
Men jeg klarte det ikke.
Alt dette...
at jeg forrådte mitt fedreland, mitt folk, var til ingen nytte.
Alex.
Selvfølgelig tilgir jeg deg.
Jeg har også en familie å ta vare på.
Det er lettere nå som jeg vet at vi ikke får en atomkrig, -
- fordi Khrusjtsjov trakk missilene tilbake.
Takket være deg. Takket være deg.
Det var deg. Du gjorde det, Alex. Du gjorde det.
Det var deg! Du gjorde det. Det var ditt verk, Alex!
Du gjorde det!
ETT ÅR SENERE
22. april 1964 ble Wynne løslatt -
- i bytte for den sovjetiske spionen Konon Molodij.
Vel er vi bare to mennesker.
Men sånn skaper man forandring.
Far? Hvor blir du av?
Greville Wynne fortsatte sitt firma. Han sovnet stille inn i 1990.
Oleg Penkovskij ble henrettet og lagt i en umerket grav.
Hans kone og barn fikk lov til å leve et stille liv i Moskva.
Wynne og Penkovskij smuglet ut over 5000 hemmelige dokumenter.
Penkovskij blir ansett som -
- tidenes mest verdifulle sovjetiske kilde.
Kort etter Cubakrisen ble det opprettet direktelinje -
- mellom Det hvite Hus og Kreml for å forhindre en ny atomtrussel.
Mr. Wynne, hva var ditt første ord til din kone?
Begge to var ganske så målløse.
Har du noen tanker om hva du vil gjøre nå?
Jeg vil tilbake til min vanlige forretning, så snart som mulig.
For det samme firmaet?
- Det er mitt eget firma. - Vil du reise i Øst-Europa igjen?
Det kan jeg nok ikke svare på i dag.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service