Mumlar du alltid så där? Eller är det en sjukdom?
Det är naturligt. Marcus,
-kromatiskt utrymme? -Klart. Utstakat som du bad om. Ser du?
Toppen. Innan jag börjar, dubbelkolla siffrorna åt mig.
Det är inte personligt. Det är så vi jobbar.
-Ursäkta. Eric Wallace? -Det är jag.
Jag svär att det här kontoret ackumulerar saker dagligen.
Egan Harrison, försvarsminister.
Mr Minister,
jag har för mycket i huvudet och för mycket på skrivbordet.
Det här är Marcus,
och det här är...
-...Singh. -Allt väl?
Din son Sasha är på Salvare med min fru.
Ja. Jag hoppas hon håller honom kort och inte tvärtom.
Visst.
Vi kan väl ta en promenad? Jag vill sträcka på benen.
Killen där inne, Marcus? Är han hjärnan bakom pusslet?
Han upptäckte att mönstret av mellanrum i pusslet
-var... -RGB-kod för vitt. Jag vet.
Förklara för mig.
Ni tänker alltså belysa Artefakten med en massa ljus?
Nej, så enkelt är det inte.
Marcus räknade ut var ljusen ska placeras på Artefaktens övre struktur.
Och vad gör ni sen?
Jag är inte 100% säker men vi tror att det kan vara en nyckel av ljus
som passar i deras lås, som ett svar på en fråga.
Mer frågor-och-svar?
Inte direkt.
Nästa nivå av deras pussel.
Jag måste göra fler simulationer.
Varför simulera när du kan jobba med originalet?
Ljusshowen börjar ikväll.
Redo?
Så redo vi blir.
Släck ner.
Okej, jag startar lampa ett och två.
Jösses, det fungerar.
Nästa par.
Sista lampan.
Vänta.
-Velazquez, få soldaterna på plats. -Vänta.
Team A, säkra perimetern.
-Vänta, bara vänta! -Team C till punkt 2.
Helvetes jävlar.
Den är redo att tala.
Tänker nån berätta vad som pågår där ute?
Det här är löjligt.
Släpp ut mig!
Vem fan tror du att du är,
som håller mig inlåst som om jag vore kriminell?
Jag vet inte vilket Amerika du föddes i men pressfrihet är i ropet igen.
Vi ska inte återgå till gammalt
och inte heller mina 250 miljoner följare.
Trevligt att äntligen råkas, Harper Glass.
-Var är general Dubois? -General Dubois har förflyttats.
-För många säkerhetsläckor. Sätt dig. -Ska du ringa min advokat eller ska jag?
Du började väl som journalist under kriget i Nya Kina-provinsen?
-Jag var juniorreporter. -"Reporter" eller "faktakontrollant?"
Alla måste börja nånstans.
Du hade stagnerat tills du skrev om flyktinglägret.
Ett gediget reportage
en annan journalist hade arbetat på innan han sprängdes i bitar.
-Det var mitt reportage. -Uppfattning...
är...nåt bräckligt, eller hur?
Allmänhetens uppfattning? Väldigt bräcklig.
Har du träffat min son, Sasha?
Några gånger.
Det måste vara svårt. Att inte veta om han lever.
Salvare var hans idé.
Att riskera livet för sitt land. Visste du det?
En rik typ ut i rymden?
Blir hjälte.
-Ett bra sätt att hamna i Vita huset. -Där han hör hemma.
Det finns några där ute som är övertygade om
att jag håller i trådarna när det i verkligheten är
han som styr.
Du tror...
...att jag skulle riskera mitt rykte...
...för att tvinga på mina följare dina politiska mål?
Här är grejen med sanningen.
Den har en förmåga att försvinna i mängden.
Tänk på saken.
Låt mig veta om vi kan göra nåt för dig.
Se på dig med alla dina leksaker.
Jag undrade när du skulle komma. Var har du varit?
Så du saknade mig?
Det är inte likt Harper Glass att missa århundradets story.
-Jag fastnade i pappersexercis. -Träffade du nya chefen?
Skickar ni en drönare?
-Är vi redo här? -Ja, vi väntar bara på dig.
Okej.
Då så. En sista systemkontroll.
Allt klart.
Check.
Då tar vi en titt.
Då så.
Okej.
Få se vad du dolt.
Vad händer?
-Sätt på monitorn. -Det går inte.
-Skicka en ny drönare. -Jag har ingen signal.
Jag har en videosignal.
-Tyvärr, kameran dog. -Nej, vad var det? Övre högra hörnet?
Vi har sällskap.
Det var som fan.
Är det han?
Är det min son?
Vi får se vad som händer med ett skepp. Det är väl några dagar till inträde?
Ja. Varför frågar du?
Jag kan köra en systemdiagnos och jämföra före och efter.
-För att upptäcka vad? -Ingen aning.
Mörk materia är spännande.
Som ett mystiskt subatomärt lim som håller samman universum.
Va?
-Har jag nåt mellan tänderna? -Nej. det är bara trevligt.
Din upprymdhet och entusiasm är...
-William sa att du sökte mig. -Ja.
Vi pratar om vad som ska ske på Canis Majoris,
och jag ville presentera vår nya besättningsmedlem. Beauchamp.
31. Tillagd till teamet i sista stund.
Expert på fördragsförhandlingar vilket gör dig till en perfekt sambandsofficer.
-Nåt fel med att vara förberedd? -Nej, inte alls.
Som att förbereda sig på att inträda fältet av mörk materia..
Vad kan hända?
I-ngenting? Ordagrant ingenting. -Jag ogillar sånt jag inte kan se.
Vi kan inget där inne. Utomjordingarna...Vad kallar vi dem?
Caniser? Majorier?
Hur som, vi vet inte ens
om den mörka materien är en rökridå. Som kamouflage.
Och om det är fullt av utomjordisk teknik? En försvarslinje?
Vi kanske startar ett interstellärt krig om vi åker in?
Vad gör vi då?
Han har en poäng, Niko.
Jag är här under antagandet att träffa utomjordingar
och skapa diplomatiska relationer.
-Och om vi triggar ett krig? -Vi följer protokoll.
Anser vi utomjordingarna vara ett hot vänder vi om och åker hem.
Och om vi inte kan retirera? Om vi tvingas försvara oss,
-kan vi försvara oss? -Som jag sa,
vi vet inte vad som finns i den mörka materian...
-...men om vi måste hantera nåt... -Hur hanterar vi det?
Situationen är under kontroll, Sasha.
Okej.
Du har mycket grejer.
Jag har mina grejer och Michelles grejer...
...och Ians grejer.
Deras grejer borde förvaras eller distribueras bland besättningen.
Eller ges som minnen till vänner och familj på jorden.
Jag vill inte verka hjärtlös.
-Jag säger bara... -Vad sägs om att inget säga
tills du har varit vaken längre än, vad? Fyra dagar?
Jag är ledsen för Yerxa.
Vi kom inte alltid...eller aldrig...
...överens, men om det varit min pojkvän...
Din pojkvän lever...
-...och är trygg på jorden. -Make, faktiskt.
Jag gifte mig innan avfärd.
Nå...
-...gratulerar. -Tack.
-Vill du ha hjälp? -Nej.
Varken hjälp, en undersökning ett ingripande eller någons oro, Niko.
Cas, jag vill bara hjälpa
och innan du tackar nej, du tappar snart väskan.
Kan du bara prata med Zayn?
Tror du Michelle är den enda jag sett dö?
Jag såg mina föräldrar dö, min bror, min syster.
Det blir aldrig lättare, okej?
Jag säger bara att du ska ta dig den tid du behöver.
Cas, du kommer behöva de här.
Bernie snarkar.
Man hör honom genom väggarna.
-Vi skickar ett team. -Sen?
Springer in med höjda gevär? Tänk om de bara visar oss det
de tror vi vill se? Det kan vara ett hologram, en projektion.
Okej,
men om de leker med oss måste vi veta det.
Om det finns ens en chans att Sasha är där inne,
-måste vi utreda det... -Men vi ligger inte
i krig med utomjordingarna. Skickar du soldater
-som börjar skjuta, blir det krig. -Så vad...
...föreslår du?
Skicka nån från mitt team. Nån med lite koll på deras syntax.
Nån som åtminstone kan försöka tala deras språk.
Okej. Vem?
Jag vet att du sa att du ville, Singh, men är du säker?
Fem dollar på att Elvis är där inne.
Lite överdrivet, va?
Alla vill vara säkra på att du är fullkomligt trygg.
Det här är en gåva, Erik. En dröm som besannas...
-...och du har Jana. -Jag kan be Amos igen.
Amos är en fegis.
Här.
Ett starkt lugnande om du får problem. Bara krossa den mot marken.
Förutsatt att deras fysiologi fungerar som vår.
Visst.
Hjälm på.
Vänta!
Okej, syret är på. Andas normalt.
Nej.
Jag kan inte andas. Den är för liten. Ta av den!
Pappa!
Kom hit och ge mig en kram.
Mila lovade mig godis om jag åt min lunch.
Jaså, det gjorde hon?
-Ja. -Det låter som en bra deal-
-Visst är det konstigt här? -Jag vet, jag är ledsen,
men det här är viktigt så jag ville prata med dig.
-Mila, ursäktar du? -Givetvis.
Så...
...igår öppnade Artefakten en dörr.
Vi skickade in en drönare för att kika lite
och vi tror vi såg en av mammas vänner, som jobbar på Salvare.
Är mamma också där?
Jag ska gå in och ta reda på det... och du ska stanna med Mila.
Jag ringde mormor B så hon har koll.
-När kommer du tillbaka? -Så fort jag är klar.
-Kan du dö? -Nej.
Nej, gumman, jag kommer inte dö.
-Jag ville... -Jag vill inte att du åker.
-Om det fanns ett annat sätt... -Du åker inte.
-Vi tar en promenad. -Åk inte som mamma.
-Lugn. Vi hämtar lite godis. -Pappa, snälla.
Vill du?
För jag vill, med dig...
Jag är ledsen.
-Gjorde jag nåt fel? -Kan vi bara...
Kan vi bara prata?
Va? Gäller det din flickvän?
-Nej, jag är definitivt såld på dig. -Okej.
Jag också.
Jösses, August.
Jag förstår inte, jag...
Jag trodde du sa att du ville.
Jag vet, jag bara... Du?
Oliver?
Jag behöver känna nåt annat än panik...
...för det är allt som finns här.
Jag vill känna nåt bra...med dig.
Jag vet.
-Jag vet... -Prata med mig.
Du måste berätta vad du vill för jag vet inte vad jag gör.
Jag vet inte om du är arg eller...
...avtänd,
-eller båda... -Du, jag vill,
-men det är bara... -Bara vad?
Oliver, du.
Om det inte är jag,
och inte din flickvän där hemma, då...
Vad är det då?
Har du aldrig...
Inte ens med Melissa?
Vi gjorde det...
...i virtuell verklighet.
Ja.
Få se. Fyra kilo linser...
...två kilo ris...
-...och... -25 kilo quinoa.
Quinoa. Inte så populärt.
Det är synd. Quinoa är fullt av näring.
Jaså? Skaffa smaklökar, sen kan vi snacka.
Varför är det så stökigt? Varför inte avsluta en låda
-innan man öppnar nästa? -Ursäkta mig.
Ja, jordnötssmör. Gör det nåt om jag tar en...
Ja, sluta.
-Vi ransonerar, Bernie. -Sen när då?
-Är inte förvaringsmodulerna fulla av mat? -Vi sparar mat till hemresan.
-Så, får jag en bar till? -Så, nej.
Coño din jävla madre, jag hatar rymden.
Rymden hatar oss också, eller hur? Jag vet inte hur vi håller oss vid liv.
Vi är inte gjorda att slungas genom ett vakuum i en galaktisk ubåt.
-Men här är vi. -Här är vi.
På väg in i mörk materia mot en planet full med utomjordingar.
Är ingen annan orolig?
-Uppdraget är uppdraget... -Visst.
Borde vi inte lista ut hur vi försvarar oss?
Vår strategi kan inte bara vara att vända om och fly.
-Några tankar, William? -Det får Niko besvara.
-Men om nåt går fel? Vad... -Sasha, snälla.
Det är svårt att räkna och höra din panik samtidigt.
Jag är ledsen.
Förlåt.
Fortsätt.
Du, skitstövel. Skålen diskar sig inte själv.
Okej.
Sasha, du...
Jag vet att du är stressad. Jag fattar, men...
Jag har nåt som hjälper mot det.
-Är det här...? -Japp.
Basilika och oregano.
Vad är det?
Vad fan, Bernie.
-Niko och Cas blev höga på dem... -Tyst.
Det är ingen fara.
Jag tar av ståndarna innan det blir pollen.
Jag använder e-juicen till min Vape.
Döm mig inte, okej? Mitt ben gör jätteont. Det här hjälper.
-Om Niko får veta... -Det får hon inte om du håller tyst.
Så...
William, alltså?
-Vad är det med honom? -Han är så jävla dryg.
Han lägger sig alltid i allt.
"Vi ransonerar." Fan ta honom och hans ransoner.
Ibland önskar jag att man kunde stänga av honom.
Lycka till med det.
Jag vet bara att Williams mjukvara är från en annan dimension.
Antingen det eller så talar drogerna...
Jag tycker det är läskigt att vara utlämnad åt honom.
Se vad som hände när William fallerade. Vi nästan dog.
Michelle dog.
Det måste finnas en av-knapp vi inte känner till.
Om nån vet hur man gör så är det Javier.
Det kanske inte ser så ut, men han är ett geni.
Du behöver det här mer än jag.
Vänta.
Amos, jag mår bra. Hör du mig?
Amos?
Hallå!
Sasha?
Sasha Harrison?
Hur många nätter jobbade du på det problemet?
Nej.
-Va? Tror du inte på att det är jag? -Nej. det är inte du.
-Det är omöjligt. Det här var 20 år sen. -Vår dotter föddes den 11:e maj.
Nej, det är för lätt.
Okej.
Vi träffades här inne...
...och du hade den frisyren. Den var hemsk...
Du sa att du gillade den.
För att jag flirtade med dig,
-vilket du var usel på. -Inte alls.
Du var urusel på det.
Det tog år innan jag fattade att du gillade mig.
-Det var uppenbart. -Nej, det var långt ifrån uppenbart.
-Kom och sätt dig. -Ja.
Till och med parfymen är rätt.
Hur vet ni vilken parfym hon använder?
Nästan perfekt förutom att hennes hud inte värmer doften som Nikos.
Hur gör ni det här?
Varför gör ni det här? Varför frammanar ni min fru?
Har ni henne?
Hennes besättning?
Jag har sett dig...
...och Sasha.
-Du har inget att oroa dig för. -Är hon trygg där ute?
Så trygg hon kan vara.
Vid liv?
Ja.
Kom med mig.
Kom.
Kom, jag bits inte.
Okej.
Yang-Mills och mass gap-problemet.
-Du löste det aldrig. -Ingen har nånsin löst det.
Åtminstone ingen människa.
Vad vill ni?
Se till att du är lycklig.
-Du och Jana. -Jag frågar inte min fru, utan dig.
Det "du" som skapat det här för min skull.
Jag vill bara prata med dig, förstå vad du vill.
Hjälpa till.
-Är det allt du vill? -Ja.
Alla svar du behöver finns framför dig.
Det här lär du älska.
-Det är omöjligt. -Inget är omöjligt.
Herregud. Hur gör jag... Hur gör du det?
Jag gör det. Jag löser kvantfältteori
i fyrdimensionell rymd och tid.
-Helvete. -Pappa?
Ett ögonblick.
-Pappa? -En sekund.
Gumman, jag är så nära.
Du?
Du.
Vill du hjälpa till? Du känner mig. Jag behöver din stora hjärna.
Ska jag skriva några matteproblem åt dig?
Jag förstår...
Jag förstår inte.
Jana.
Jana, vart ska du? Jana?
Jag är okej.
Jag är...
-Hur länge kommer hon vara så här? -Niko...
Jag vet att du är orolig, men du kan inte tvinga fram det här.
Cas kommer bearbeta det.
Eller inte.
-Men...sorg har sin egen agenda. -Tack, Zayn.
Kan vi prata?
Tala klarspråk med mig.
-Vad händer när vi når Canis Majoris? -Du har blivit informerad, Sasha.
Allt... Niko.
-Du har inte säkerhets... -Skitsnack.
Jag ska ner på planeten och prata med utomjordingar. Hur?
Om jag inte vet vad som händer om jag misslyckas?
Vem fan...
...tror du att du är?
-Ursäkta? -Tror du
att jag bryr mig ett skit om vad du gör där nere?
Jag ville inte ha dig här, Sasha. Du är en belastning.
Du är bara här för att din pappa drog i så många snören
att alla sa ja, bara för att få honom att hålla käften.
Du är arrogant, berättigad,
lat.
En sak ska du veta, en bättre besättningsman dog nyss
och om jag kunde byta henne mot dig skulle jag fan göra det.
Vi har ingen ersättning för dig...
...för vi behöver dig inte.
Håll dig på din kant.
Våga fan inte
fråga mig igen.
Du kan gå.
Vet Jana att jag är okej?
-Såg du honom? -Säg till min dotter.
-Hon väntar på dig. Såg du Sasha? -Ja,
och nej. Jag vet inte hur de gjorde. De liksom använde mitt minne
för att kommunicera. Inga frågor och svar.
Det var mer djupgående än så. De har förstått hur komplexa
människans känslor är. De är så mycket mer
avancerade än vi. De förstod vem jag var innan jag började tänka...
-Erik, såg du min son? -Ja, han ledde mig in.
Men inte den riktiga. Inte den riktiga...
...Sasha och inte riktiga Niko. Det var som en hallucination
eller ett hologram som får vår AI på Salvare att likna en ficklampa.
Men de mår bra. De sa att alla på skeppet lever.
-Trodde du på dem? -De har inte gett mig skäl att tvivla.
Vi kan börja med att en avancerad civilisation just hjärntvättade dig.
-Inte alls. -Jo.
De är bara nyfikna. De har frågor precis sm vi.
Vilka frågor? Vad sa du?
De erbjöd mig allt jag någonsin velat veta.
Alla frågor jag nånsin haft om rymden
och fysik och...
Vad?
Jag valde min dotter istället.
Ja.
-Pappa! -Jag ska inte ljuga.
Jag har tänkt på den här kramen sen jag sa farväl.
-Jag är ledsen att jag blev arg. -Det gör inget.
Du menade det inte, du var bara rädd, men jag har goda nyheter.
-Såg du mamma? -Nej...
...men utomjordingarna sa att hon är trygg.
Det vi ska göra är att hålla ihop tills mamma kommer tillbaka, okej?
-Okej. -Ja.
Du tänker gå in.
-Jag har iakttagit från kanten länge nog. -Vet presidenten?
Beslutet är fattat.
Jag går in med förstärkning och kommer ut med svar.
Vi ska lösa den här jävla röran.
Visst.
-Ge mig en dräkt. -Du ska inte med.
Det ska jag visst. Det är min story.
Jag kan beskriva dig som en desperat man,
driven av ett behov att lyckas till varje pris...
...eller en orolig förälder, villig att riskera sitt liv
för att rädda sin son.
Valet är ditt.
Okej.
Ge mig en dräkt.
Nu.
Så snart läkaren skriver ut mig, så sticker vi härifrån.
-Inga problem. -Erik?
Du, Harrison tänker gå in i Artefakten.
-Han är beväpnad. Och inte för syns skull. -Han får inte!
Du, gumman. Pappa ska hindra nån från att göra nåt dumt.
-Jag kommer snart. -Får jag följa med?
Nej, stanna med Mila. Jag är ledsen.
Extraktionsteamet väntar.
-Den har fastnat. Den rör sig inte. -Ska jag prova?
Här.
Batteriet verkar vara slut. Jag ska hitta ett uttag.
Är du vilse?
-Nej, jag behöver bara lugna ner mig. -Här? Det här stället är en bastu.
Du blev arresterad flera gånger son tonåring,
för att ha hackat militären och regeringen... Jag dömer dig inte,
jag kan det politiska systemet.
-Saker vore... -Vart vill du komma?
Min poäng är...
...att folk döljer saker för mig. Från oss.
Niko gör det.
Som vad?
Som vad som händer om allt går åt helvete och vi måste slåss.
Ska vi verkligen bara fly? Finns inget annat alternativ?
Jag snokade lite... innan vi lämnade jorden.
Jaså?
Ja.
Nåt som kallas Operation Brimstone.
Topphemligt.
Vad är det?
Du vet bubblan runt skeppet när vi är i överljushastighet?
Energi byggs upp framför den.
Mycket energi.
När vi avslutar överljushastighet skingras energin
tillbaka ut i rymden. Men gissa vad? Vi kan rikta den energin till en stråle.
Som en slags laser?
Som en stor laser som kan spränga en hel jävla planet.
Som sista utväg, om utomjordingarna visar sig vara fientliga.
Förstöra en planet?
Folkmord? Är det vår sista utväg?
-Är det presidentens order? -Presidentens? Ja...
...och din fars, faktiskt.
Går det att stoppa?
Skeppet är vårt vapen så då måste Salvare förstöras,
vilket är lättare sagt än gjort. William skyddar oss från allt,
-mekaniska fel, solstormar... -Om han inte stängs av.
Kan du...
...stänga av honom?
Jag måste fortsätta jobba.
Vad i helvete?
Säg hur han stängs av, hur man förstör skeppet.
Inte? Okej.
Sasha?
Nej! Hjälp mig!
Erik!
Erik?
Nej!
Erik!
Jana?
Herregud! Erik!
Erik!
Undertexter: Victoria Heaps