UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Mereu bolborosești așa?
Sau e o afecțiune?
M-am născut așa. Marcus!
- Spațiul de culoare? - E gata.
Cartografiat, cum ai zis. Vezi?
Grozav! Mai verifică datele, înainte.
N-o lua personal. Așa procedăm aici.
- Scuzați. Erik Wallace? - Eu sunt.
Zău, biroul ăsta consumă câte o pădure seculară pe zi.
Egan Harrison, Secretar al Apărării.
Dle Secretar,
scuzați, am multe pe cap și mare dezordine pe birou.
El e Marcus,
iar ea...
- Singh. - Bună ziua.
Fiul dv., Sasha, e pe Salvare, cu soția mea.
Da. Sper că ea îl ține în priză pe el, nu invers.
Da.
Facem o plimbare? Mi-aș dezmorți picioarele.
- Da. - Puștiul, Marcus?
El e creierul acțiunii?
Da, a recunoscut tiparele pauzelor ca fiind...
Codul RGB pentru alb. Știu.
Explică-mi.
Luminați artefactul cu lumină albă puternică?
Nu e așa de simplu.
Marcus s-a prins unde să luminăm structura superioară a artefactului.
Și? Pe urmă?
Nu-s complet sigur,
dar credem că ar exista o cheie din lumină
pentru lacătul lor, un răspuns la întrebarea lor.
Alte ecouri?
Nu chiar.
Următorul nivel al ghicitorii.
Mă duc să mai fac simulări.
De ce-ți bați capul cu ele, când ai originalul?
Spectacolul începe la apus.
Gata?
Pe cât se poate.
Stingeți luminile de lucru.
Bun, aprindem proiectoarele unu și doi.
Dumnezeule! Funcționează!
Următoarele două.
Și ultimul!
Stai așa.
- Velazquez, du soldații la post. - Stai!
- O clipă! - Echipa A, la pază!
- Stai! - Echipa C, la punctul de control doi.
Sfinte Sisoe!
E gata să discute.
Îmi spune cineva ce se petrece acolo?
E ridicol!
Dați-mi drumul!
Cine dracu' te crezi,
să mă ții încuiată aici, ca pe răufăcători?
Nu știu în ce Americă te-ai născut tu,
dar libertatea presei e iar la modă.
Nu revenim la vechile obiceiuri
și nici cei 250 de milioane de adepți ai mei n-o fac.
Încântat de cunoștință, Harper Glass.
Unde e dna general Dubois?
A fost transferată.
Prea multe scurgeri de informații. Ia loc.
Îmi suni avocatul? Sau o fac eu?
Ai fost jurnalist de război, în conflictul din provincia Noua Chină?
- Reporter începător. - Așa zici tu. Eu zic „copil de mingi”.
Toți încep de undeva.
Da, dar tu băteai pasul pe loc până la știrea despre tabăra de refugiați.
Un reportaj zdravăn,
la care lucrase deja un alt jurnalist care murise.
- Era subiectul meu. - Totuși, percepția
este... ceva fragil, n-ai zice?
Percepția publicului.
E foarte fragilă.
Mi-ai cunoscut fiul, pe Sasha? În treacăt.
Cred că e greu.
Să nu știi dacă mai trăiește.
El a vrut să fie pe Salvare.
Să-și riște viața pentru țară. Știai?
Să iasă în spațiu copil de bani gata și să se întoarcă erou?
E o lansare bună spre Casa Albă.
Unde-i e locul.
Dar există unii care-s convinși
că eu trag sforile, când, de fapt,
el e important.
Crezi...
că mi-aș compromite reputația...
ca să te promovez față de adepții mei?
Uite care-i treaba cu adevărul.
E enervant de volatil.
Meditează la asta.
Spune-mi cum îți putem îmbunătăți șederea. Cum te distrezi tu cu jucăriile tale!
Mă așteptam să apari. Unde te-ai ascuns?
Deci ți-am lipsit.
Lui Harper Glass nu-i stă în fire să piardă bomba secolului.
M-am împiedicat de niște birocrație.
L-ai cunoscut pe noul șef?
Deci trimiți o dronă?
- Suntem gata? - Da, vă așteptam.
Bun.
Ultima verificare a sistemelor!
În parametri.
Bine.
Hai să vedem.
Bun.
Bine.
Să vedem ce ascunzi.
Ce se petrece?
- Pornește monitorul. - Încerc. Nu merge.
- Mai trimite o dronă. - Se pierde semnalul.
Eu am semnal video.
- S-a ars camera. - Nu!
Stai! Ce-i aia? În dreapta sus.
Avem musafiri.
Să-mi bag!
Chiar el e?
E fiul meu?
Norocul nostru! Vedem ce pățește o navă aici.
Mai avem câteva zile, nu?
Da. De ce întrebi?
Aș putea diagnostica sistemele
ca să fac comparații.
- În ce scop? - Habar n-am.
Asta e tare la materia întunecată.
E un lipici subatomic misterios care ne ține universul laolaltă.
Ce?
Am ceva între dinți?
Nu, ești simpatic.
Entuziasmul tău e...
Spunea William că m-ai chemat.
Da.
Ne punem la curent cu sosirea la Canis Majoris
și voiam să-ți prezint cel mai nou membru al echipajului, Beauchamp.
Ai 31 de ani. Ai venit în ultima clipă
și ești expert în negocieri de tratate,
deci contactul diplomatic ideal cu extratereștrii.
Ce? E rău să fii informat?
Nu, nu e.
Ca și în cazul intrării în câmpul de materie întunecată.
Ce se poate întâmpla?
- E un fleac, nu? Literalmente, un gol. - Nu-mi place să nu pot vedea.
Nu vedem nimic înăuntru. Extratereștrii...
Cum i-am botezat, chiar?
Canisezi? Majorieni?
În fine, materia întunecată poate fi o diversiune. Un camuflaj.
Dacă e o linie de apărare plină de dispozitive?
Dacă, intrând, pornim un război interstelar?
Ce facem atunci?
Are dreptate, Niko.
Eu am venit cu presupunerea că vom iniția relații diplomatice, dar...
dacă declanșăm un război?
Protocolul e clar.
Dacă ni se par ostili,
ne întoarcem spre Pământ.
Dacă nu ne putem retrage?
Dacă trebuie să ne apărăm,
ne putem apăra?
Cum am zis,
nu știm ce e înăuntrul materiei întunecate,
dar dacă e ceva de rezolvat...
Cum rezolvăm?
Situația e sub control, Sasha.
Bine.
Ce de lucruri ai!
Sunt și ale lui Michelle.
Și ale lui Ian.
Ale lor ar trebui depozitate
sau distribuite echipajului.
Sau date rudelor și prietenilor lor, ca amintire.
Nu eram insensibil.
- Spuneam doar... - Ce-ar fi să nu mai spui nimic
până trec mai mult de patru zile de când ești treaz?
Îmi pare rău de Yerxa.
Nu am fost mereu... Bine, niciodată
pe aceeași lungime de undă, dar, în locul tău...
Iubitul tău e viu
și nevătămat, pe Terra.
Soț, de fapt.
Ne-am căsătorit înainte.
Păi...
- Felicitări! - Mersi.
- Te ajut? - Nu.
- Cum ești? - Nu vreau un consult,
o intervenție sau grija cuiva, Niko.
Cas, încerc să te ajut.
Înainte să zici că n-ai nevoie, vezi că scapi geanta.
Vorbești măcar cu Zayn?
Crezi că doar pe Michelle am văzut-o murind?
I-am văzut pe ai mei,
pe fratele meu, pe sora mea.
Și e mereu la fel de greu, da? Doar că...
Spun doar să-ți iei o pauză, bine? Doar...
Poftim! O să-ți trebuiască.
Bernie sforăie.
Se aude prin pereți.
- Trimitem o echipă. - Și apoi?
Năvăliți cu armele?
Dacă doar ne arată ce cred ei că vrem să vedem?
Poate e o hologramă, o proiecție.
Bine.
Dar, dacă se joacă cu mintea noastră, trebuie să știm.
Iar dacă e cea mai mică șansă ca Sasha să fie acolo,
trebuie să cercetăm...
Nu suntem în război cu ei.
Dar, dacă trimiți soldați și încep să tragă, vom fi.
Atunci...
ce sugerezi?
Trimite un om de-al meu.
Cineva care le știe puțin sintaxa.
Cineva care să poată încerca măcar să le vorbească limba.
Fie. Pe cine?
Știu că ai zis că vrei, dar ești sigură?
Pariu pe cinci dolari că-l găsesc pe Elvis.
Nu e cam exagerat?
Toată lumea vrea să fii în siguranță.
E o bucurie, Erik. Serios.
Îmi văd visul cu ochii.
- Iar tu o ai pe Jana. - Îl pot aduce pe Amos.
Amos e un laș.
Poftim.
E un sedativ puternic. Dacă dai de necaz,
nu trebuie decât să spargi fiola.
Dacă fiziologia lor e la fel cu a noastră.
Da.
Să punem casca.
Stai!
Bun. Am pornit oxigenul. Respiră normal.
Nu.
- Mă sufoc. Mă strânge. - Bine.
- Scoate-o!
Tati!
Hai în brațe!
Mila a zis că-mi dă bomboane dacă mănânc de prânz.
Așa a zis?
- Da. - Sună delicios.
Știi că e un loc ciudat, nu?
Știu. Îmi pare rău.
Dar e foarte important, așa că voiam să vorbim între patru ochi.
- Ne lași puțin, Mila? - Sigur.
Așadar...
aseară, artefactul a deschis o ușă.
Am trimis o dronă în cercetare
și credem că am văzut un prieten al mamei,
pe cineva de pe Salvare.
E și mami acolo?
O să intru ca să aflu.
Tu rămâi cu Mila.
Am sunat și la bunica, s-o pun la curent.
- Știe unde ești. - Când te întorci?
Cum termin.
- Ai putea muri? - Nu.
Nu, scumpo, n-o să mor.
- Doar te anunțam... - Nu vreau să pleci.
- Dacă s-ar putea altfel... - Nu, nu pleci!
- Hai la plimbare. - Nu pleca, așa ca mami!
- Hai să luăm niște bomboane. - Te rog, tati!
Vrei?
Eu cred că vreau, cu tine.
Îmi pare rău.
- Am făcut ceva? - Putem să...
Doar să vorbim?
Ce? Fiindcă ai iubită?
- Doamne! Nu! Te plac mult. - Bine.
Și eu, pe tine.
Doamne, August!
Nu înțeleg...
Credeam că vrei.
Știu. Doar că... Uite...
Oliver...
Vreau să simt și altceva decât panică.
E plină nava de ea.
Vreau să simt ceva frumos, cu tine.
Știu.
- Știu. - Spune-mi ce e. Da?
Spune-mi ce vrei, fiindcă nu știu ce să fac.
Nu știu dacă ești furios sau...
- sau n-ai chef. Sau ambele. - Vreau.
- Bine? Dar e... - Ce e?
Hei, Oliver...
Dacă nu-s eu cauza
și nu e nici iubita ta, atunci...
Ce este?
N-ai mai...
Nici măcar cu Melissa?
Am făcut-o...
în realitatea virtuală.
Da.
Să vedem. Patru kilograme de linte...
două de orez...
și...
25 kg de quinoa.
Quinoa. Nu-i prea populară.
Păcat.
E plină de nutrienți.
Da? Vorbim când îți cresc papile gustative.
Ce-i cu dezordinea asta mereu? De ce nu termină nimeni o cutie
înainte să treacă la alta?
- Scuze. - Tare, unt de arahide! Pot să mai iau...
Nu! Încetează!
Facem economii.
De când?
N-avem stocuri de hrană? Ne asigurăm că ne ajunge până acasă.
Pot să mai iau una?
Nu.
Băga-mi-aș! Urăsc spațiul cosmic!
Da, și el ne urăște pe noi, nu?
Nu știu cum de nu murim.
Nu suntem făcuți să ne năpustim prin vid
într-un submarin intergalactic.
- Dar iată-ne. - Da.
Vom intra în câmpul de materie întunecată, în drum spre o planetă extraterestră.
Mai e cineva nițel îngrijorat?
- Asta e misiunea. - Bine.
Dar n-ar trebui să prevedem o cale de apărare?
Nu cred că toată strategia noastră e să ne luăm tălpășița.
- Ce zici, William? - O privește pe Niko, nu pe mine.
Dar dacă dăm de necaz?
- Atunci, ce... - Sasha, te rog!
Mi-e foarte greu să număr în timp ce aud cum intri în panică.
Pardon. Îmi pare rău.
Continuați.
Alo, boule!
Nu se spală singur!
Bun.
Sasha! Ascultă...
Știu că ești stresat, înțeleg, dar...
Pot să te ajut.
- E cumva... - Da.
Busuioc cu oregano.
Ce e, de fapt?
Ce dracu', Bernie?
- Niko și Cas s-au luat rău de la alea. - Liniște!
E-n regulă. Doamne! Da?
Le rup staminele, să nu facă polen.
Folosesc doar sucul.
Nu mă judeca, bine?
Mă doare piciorul de mor. Astea mă ajută.
Dacă află Niko...
Dacă-ți ții gura, nu află.
Așadar...
William?
- Ce-i cu el? - E o pacoste.
Își bagă nasul unde nu-i fierbe oala.
„Facem economii.”
Mă piș pe el și pe economiile lui.
Da, uneori îmi doresc să-l pot opri din buton.
Mult succes!
Știu doar că are un software de zici că-i din altă lume.
Ori asta, ori m-am luat.
Pe mine mă sperie că sunt la mâna lui.
Serios. Ai văzut ce-a fost când a avut erori. Era să murim.
Michelle chiar a murit.
Trebuie să existe un întrerupător ascuns.
Dacă știe cineva cum să-l oprească, e Javier.
Poate nu pare, dar e un geniu al programării.
Pe bune, tu ai mai multă nevoie.
Așteptăm.
Amos, sunt bine. Mă auzi?
Amos?
Hei!
Sasha?
Sasha Harrison?
Câte nopți ai lucrat la problema aia?
Nu...
Ce? Nu crezi că sunt eu?
Nu ești tu.
E imposibil. Asta a fost acum 20 de ani.
Am născut-o pe Jana pe 11 mai.
Nu. E prea ușor.
Bine.
Ne-am cunoscut aici... și aveai freza aia.
- Groaznică. Așa, vâlvoi... - Ai zis că-ți place.
Fiindcă flirtam cu tine.
- Erai praf la flirt. - Ba nu eram.
Erai varză.
Am fost amici ani de zile până să aflu că mă placi.
Mie mi se părea clar ca bună ziua.
Nu! Nu era clar deloc.
Stai jos.
Da.
Până și parfumul ei!
De unde știți cu ce parfum se dă?
E aproape perfect,
doar că pielea asta nu încălzește mirosul, ca a lui Niko.
Cum faceți asta?
Nu, de ce faceți asta? De ce-mi invocați viața aici?
Ea e la voi?
Echipajul?
V-am văzut pe tine
și pe Sasha.
- N-ai motive de îngrijorare. - Ea e în siguranță?
Pe cât se poate.
Trăiește?
Da.
Vino cu mine.
Haide!
Hai, nu mușc.
Bine.
Problema existenței golului de masă Yang-Mills.
N-ai rezolvat-o.
N-a rezolvat-o nimeni.
Nimeni dintre oameni.
Ce vreți?
Să te știu fericit.
- Pe tine și Jana. - Nu pe soția mea o întreb, ci pe voi.
Voi, cei care ați creat toate astea pentru mine.
Tot ce vreau e să vorbim, să înțeleg ce vreți.
Să vă ajut.
- Asta-i tot ce vrei? - Da.
Toate răspunsurile îți stau în față.
O să-ți placă mult.
Dar e imposibil.
Nimic nu e imposibil.
Dumnezeule!
Cum fac asta? Cum o faceți?
O fac. Rezolv teoria golului cuantic
în cele patru dimensiuni spațiu-timp.
- Sfinte Sisoe! - Tati?
Stai puțin!
- Tati? - O clipă.
Scumpo, mai am un pic.
Hei...
Vrei să mă ajuți? Mă cunoști doar. Mi-ar prinde bine istețimea ta.
Îți scriu niște probleme de mate aici, da?
Nu...
Nu înțeleg.
Jana...
Unde te duci, Jana?
Sunt bine.
Sunt...
Cât o să rămână așa?
Niko...
Știu că-ți faci griji,
dar nu poți grăbi procesul.
Las-o să-și revină ea.
Sau nu.
Dar durerea la pierderea cuiva are propriul curs.
Mulțumesc, Zayn.
Două vorbe?
Vreau transparență.
Spune-mi tot ce se întâmplă când ajungem la Canis Majoris.
Ai fost informat.
Totul, Niko.
- Nu ai aprobare... - Vrăjeală!
Cum cobor pe planetă și vorbesc cu extratereștrii?
Cum, dacă habar n-am care-s consecințele eșecului?
Cine pizda mă-tii...
te crezi?
- Poftim? - Crezi că-mi pasă ce faci tu acolo?
Eu nu te-am vrut în misiune, Sasha. Ești un risc.
Ești aici doar fiindcă a tras taică-tău atâtea sfori,
că au acceptat toți, doar ca să-i tacă fleanca odată.
Ești arogant, pretențios
și leneș.
Și-ți mai spun ceva.
Am pierdut un coleg mult superior
și, dacă te-aș putea schimba pe ea, aș face-o.
Pentru tine nu avem înlocuitor
fiindcă nu avem nevoie de tine.
Stai în banca ta.
Nu îndrăzni să mă mai întrebi asta, futu-i!
Ești liber.
Jana știe că-s bine?
- L-ai văzut? - Te rog, trebuie să afle.
Te așteaptă să ieși.
- L-ai văzut? - Da.
Și nu. Nu știu cum au făcut.
- Ce? - Parcă-mi foloseau amintirile
ca să comunice. N-au fost întrebări și răspunsuri.
A fost mult mai complex. Înțeleg detaliile emoțiilor umane.
Sunt mult mai avansați decât noi.
Mă citeau înainte să-mi dau seama ce gândeam.
Erik! Mi-ai văzut fiul?
Da, m-a condus înăuntru.
Dar nu era el. Nu era adevăratul...
Sasha. Nici adevărata Niko nu era.
Era ca o halucinație
sau un fel de hologramă
față de care IA de pe Salvare pare o lanternă.
Dar amândoi sunt bine. Mi-au zis că tot echipajul trăiește.
Și i-ai crezut?
Nu mi-au dat motive să nu-i cred.
Ce zici de ăsta?
O civilizație avansată te-a făcut cu capul.
- Nu e așa. - Ba da!
Sunt doar curioși. Își pun întrebări, ca noi.
Ce întrebări? Ce le-ai spus?
Îmi ofereau tot ce mi-am dorit vreodată.
Toate întrebările mele despre spațiu,
fizică...
Și ce?
Am ales-o pe fiica mea.
Da.
- Tati! - Nu te mint.
Tânjeam după îmbrățișarea asta de când am plecat.
- Îmi pare rău că m-am înfuriat. - Nu-i nimic.
Știu că n-ai vrut, că erai doar speriată,
dar am vești bune.
Ai văzut-o pe mami?
Nu.
Dar extratereștrii mi-au spus că e bine.
Așa că o să stăm amândoi
până vine mami, bine?
Bine. Da.
Vrei să intri.
M-am săturat să mă uit de pe margine.
Președintele știe?
Iau o decizie executivă.
Intru cu întăriri și ies cu răspunsuri.
O să rezolvăm toată harababura asta.
Da.
- Vin și eu. - Ba, deloc.
Ba da.
E subiectul meu.
Te pot zugrăvi ca pe un bărbat disperat, motivat de nevoia de succes cu orice preț...
sau ca pe un tată iubitor, dispus să-și riște viața
pentru fiul lui. Tu alegi.
Fie. Costumul!
Acum!
Cum ne dă voie doctorul,
am tăiat-o de-aici.
Nicio problemă.
Erik! Bună.
Harrison intră în artefact.
- Ce? - E înarmat.
- Nu doar de formă. - Nu se poate!
Scumpo!
Tati o să convingă pe cineva să nu facă o prostie.
Revin imediat.
Pot să vin și eu?
Nu, rămâi cu Mila, da? Îmi pare tare rău.
Unitatea de extracție, stați!
S-a înțepenit. Nu se mai mișcă.
Vrei să încerc eu?
Ia să văd.
Cred că nu mai are baterie.
Mă duc după o priză.
Te-ai rătăcit?
Nu, căutam un loc să-mi răcoresc nervii.
Să-i răcorești? E ca-n saună aici.
În adolescență, ai fost arestat de mai multe ori
pentru că ai spart serverele unor unități militare...
Nu te judec.
Știu cum merge sistemul politic.
- Ar trebui... - Scuze, unde bați?
Vreau să spun...
că mi se ascund lucruri.
Ni se ascund.
Niko o face.
Cum ar fi?
Ce facem dacă dăm de belea cu extratereștrii și trebuie să ripostăm?
Fugim cu coada între picioare? Nu există altă opțiune?
Am săpat nițel...
până să plecăm.
Da? Da.
Ceva numit Operațiunea Pucioasă.
Strict secretă.
Ce e?
Știi bula din jurul navei,
când avem viteză superluminică?
În fața ei se acumulează energie, da?
Multă energie.
Când ieșim din viteza superluminică, ea trebuie dispersată
în spațiu, da? Dar ia ghicește!
O putem direcționa sub formă de rază.
Un fel de laser?
Un laser uriaș, care poate distruge o planetă.
În ultimă instanță, să fie clar. Dacă sunt ostili extratereștrii sau ceva.
Să distrugem o planetă?
Genocidul e ultima noastră soluție?
Președintele a ordonat asta?
Președintele? Da...
și tatăl tău, de fapt.
Putem împiedica asta?
Arma e nava în sine, deci ar trebui distrusă Salvare,
lucru mai ușor de zis decât de făcut.
William ne apără de toate.
- Erori mecanice, furtuni solare... - Dacă nu-l dezactivăm.
Poți...
să-l dezactivezi?
Mă întorc la treabă.
Ce pizda mă-sii?
Spune-mi cum îl opresc. Cum distrug nava.
Nu? Fie.
Sasha?
Sasha!
Nu! Ajutor!
Erik!
Erik?
Nu!
Erik!
Jana?
Dumnezeule! Erik!
Erik!