Jag heter Sebastian. Och ja, det är jag.
Mamma klädde mig för dagis som om jag skulle på Studio 54.
Som många USA-historier börjar min för länge sen i en annan världsdel.
Närmare bestämt på den förtrollade ön Sicilien.
Många kallar Sicilien bollen framför Italiens stövel.
Det funkar, för världen har försökt kicka vår röv sen tidernas början.
I generationer har mitt folk hotats av krig, vulkaner-
-och testikelkrossande Speedos.
Men vi överlevde allting tack vare en ostoppbar kraft: familjen.
Detta är autentiska foton med mina sicilianska förfäder.
Märk väl Maniscalco-looken.
Med krökt ryggrad och sur min.
Som en hop ilskna polkagriskäppar.
Under de senaste seklen har dessa stolta puckelryggar haft ett mål:
Gör allt du kan för att ge dina barn ett bättre liv än ditt.
För pappa innebar det att lämna sitt älskade Sicilien för Chicago-
-för att ge mig möjligheter som mina föräldrar aldrig fick.
Som att skotta snö. Odla en vacker hockeyfrilla.
Och gå på avslutningsbal klädd som en kasinoboss.
Pappa slet för att lära mig vissa regler om hur en man ska leva.
"Om du är vaken ska du jobba."
-Hur är trycket, mrs Marinelli? -Hårdare.
Jobba på, pojk. Jag betalar dig inte per timme, utan per stön. Capisce?
Han med hästsvans är min pappa. Sa jag att han har en frisersalong?
Han är av en god gammal siciliansk frisörsläkt.
Våga inte kalla honom barberare. Han klipper hår och skapar stilar.
Salvo. Det är vackert.
Jag sa ju att du hade kindben där. Michelangelo fick gräva fram dem.
Barnarbetslagar bröts.
Men jag hade halloweenhistoriens mest realistiska Chewbaccakostym.
Han lärde mig att alltid snåla.
Inga förrätter, ingen dessert. Äter du inte upp så betalar du själv.
Och att vara påhittig.
Jag byggde skateboarden du önskade. Nästa år bygger jag en sån Nintendo.
Med ett undantag: parfym. Snåla aldrig med signaturdoften.
Vid läggdags luktade vårt hus som en uber i Las Vegas.
Enda gången jag såg pappa le var när vi kycklingdansade för mamma.
För mig var den här mannen en gud.
Och allt gick jättebra tills jag blev stor-
-och föll för en som var min raka motsats.
Hon hette Ellie. Jag menar, kolla på den här tjejen.
Stilen, positiviteten. Personligheten.
Ja, det här var min drömkvinna.
Sebastian!
Jag är sen, för han tog 15 dollar för att parkera. Jag fick gå nio kvarter.
Hur kan du vara så torr då? Du svettas när du hämtar posten.
Det är Fendi, babe. Den suger upp allt.
Vill du ha en? Alla sa att jag ska ha fin mat på min vernissage.
Men säg en person som inte gillar varmkorv.
Och hon är konstnär. Jag fick inte ens göra det som hobby som barn.
-Hur går vernissagen då? -Helt jävla suveränt!
-Alla mina verk såldes på en kvart. -Helt otroligt.
En inredare med kunder i hela världen köpte de flesta, så jag klagar inte.
Gör inte det. Mest för att de ser ut som...
Vaginor? Om du bara hänger dem vågrätt...
...ser de lite ut som solnedgångar.
Hon har ständigt öppnat mina ögon för nya upplevelser, som tupplurer.
Skumt. Solen lyser genom gardinerna.
Och skönhetsbehandlingar.
Hey, snygging, det ser bra ut. Är du arg?
Ja. För att det tog 42 år att upptäcka avokadomasker.
Och sist, men inte minst: att le.
Okej...
-Det är inte naturligt. -Nej. Men vet du vad jag tror?
Vi måste bygga upp ansiktsmusklerna, så du får bara öva.
Titta där. Prova nu. Du är jättefin!
Ja, livet med Ellie var rätt perfekt.
-Jag kan inte. Det är löjligt. -Du lovade.
-Fria offentligt? Det är pinsamt. -Jag tycker det är gulligt.
När jag friar till dig så blir det intimt.
Bara du och jag, som det ska vara. Ingen annan.
Förut var det "om jag friar", nu sa du "när jag friar".
Jag är irriterad. Orden flyger ur min mun.
Jag säger bara ja om det blir med lite offentlig förnedring.
Då kan du lika gärna göra slut nu, för vi gör inte det.
-Jag gör det inte. Se på dem. -Du dansar så bra.
-Ellie? Jag behöver din hjälp nu. -Okej, snubben, vi är med!
GIFT DIG MED MIG DERICK
Ärligt talat tänkte jag absolut fria till Ellie.
Jag behövde bara rätt ställe och tillfälle.
Jag ser dig, hördu. Jag ser dig! All right? Plocka upp det.
-Sebastian? -Gå nu.
Jag pratar i telefon med mina föräldrar och...
De bjöd in oss till sommarhuset över nationaldagshelgen.
Sa du "oss"? Jag trodde att resan var bara för familjen.
Jag slits mellan att tänka att det är jättebra-
-eller att jag drar in dig i en italiensk version av "Get out".
Ja, ja, ja, mamma. Ja, jag frågar honom nu. Dröj lite.
Vad tycker du?
Han killgråter. Det betyder ja. Ja!
-Jag älskar dig. -Jag tar en näsduk. Jag är så glad.
Så ja, jag är en storgråtare.
Jag älskar att marinera i mina egna tårar.
Men det här var jättestort.
Ellies sommarhus var inte bara det perfekta stället att fria på.
Det betydde också att hennes familj började acceptera mig.
Vilket var fantastiskt, för... Hur säger jag det vältaligt?
De här människorna har klass ända ut på dass.
Bara se på dem med perfekt hållning och perfekta tänder.
Deras hund gick på bättre skolor än jag.
Jag var skraj, vilket var dumt-
-för deras bakgrund var också en invandrarhistoria.
Fast deras ansågs visst finare för att den började för 400 år sen.
Det här är en målning av Ellies förfader William Love Collins-
-som tar sin familj till Amerika på den lilla båten Mayflower.
Just det. Den där.
När pappa jagade den amerikanska drömmen så var Collins drömmen.
Hela vägen fram till Ellies pappa William Love Collins XII.
De enda italienare jag visste med romerska siffror efter namnet-
-var påvar och Rocky Balboa.
Hennes far är vd för Collins Hotel- koncernen, vilket var kymigt-
-för jag drev ett coolt nytt hotell som snodde många gäster i Chicago.
Slutsats: hans älskade dotter dejtade fienden.
Men Bill var inte den läskiga. Den äran tillföll Ellies mamma-
-som faktiskt var döpt till Tigger MacArthur.
Anna, raring, du vet inget om mig!
Och den här kattan har klor.
Som elitskolad senator för Maryland tog det tid för henne att ta in-
-att hennes älskade dotter dejtade en arbetarklass-hotelldirektör.
Hur kan jag vara mot invandrare när min dotter dejtar sonen till en?!
Men denna inbjudan betydde att jag äntligen bröt igenom.
En långhelg var min chans att charma pressvecksbyxorna av dem.
Och om allt gick bra kunde jag anhålla om deras dotters hand.
Jag hade tjejen som skulle bli min och perfekta stället att fria på-
-och nu behövde jag bara ringen, vilket borde vara lättfixat.
Vad då, du vill inte ge mig ringen? Farmor gav mig den för att fria.
Farmor gav den till mig för att veta att du inte ger den till en hora.
Kan du komma ut ur trädgården så vi kan prata om det?
De förstör min squash igen.
Glöm squashen. Pappa, ringen, kan jag få den?
Jag är osäker på henne. Hon la upp fötterna på mitt soffbord och...
-Du har fötterna på soffbordet. -Mitt bord, mina fötter.
-Vad tror du det är? En tvättbjörn? -Myror? Är det en myra?
En myra? Du skämtar med mig.
Vi kollar. Här har vi det. Titta. Det är en pungråtta.
En pungråtta. De är dödens och får lämna planeten. Ögonblicklig död.
-Gillra en fälla. -Ja, jag ska ta min glykol, min...
När jag var barn trodde jag att allt pappa gjorde var normalt.
Om bönor försvann vaknade jag till förgiftade fåglar och ekorrar.
Alla som hjälpte Askungen klä sig låg mördade i vår trädgård.
Kan du bara medge att Ellie inte är en hora? Jag och du älskar henne.
-Ge mig ringen, så jag kan fria. -Du menar allvar med det här?
-Ja, pappa, hon är den rätta. -Den rätta? Då ska jag ge dig ringen.
-Men först måste jag träffa familjen. -Varför?
-Därför. -Vad betyder det?
Du respekterar inte dina rötter. Man äter inte ett sjukt träds frukt.
Jag måste se mamman och pappan i ögonen för att veta-
-att det inte är nån röta, för det kan finnas röta.
Det finns ingen röta i den familjen. De är fina människor.
Ju finare, ju smutsigare. Man vet aldrig med såna.
De bor långt härifrån, så du kan provsmaka dem lite på FaceTime.
Ingen FaceTime. Det här är viktigt. Nej, det måste göras öga mot öga.
Jag vill göra det nu i helgen i deras familjs hus på landet.
Vänta. Det är den första sommaren sen vi tog farväl av din arma mor-
-och du ska lämna mig ensam på nationaldagen?
Hennes familj bjöd in mig till deras sommarhus.
De flesta har bara ett hem, men de har ett för varje årstid.
De är rikare än vi. Vem är inte det? Och det är bara en helg.
Bara en helg. För 50 år sen kom jag hit för att ge dig ett bättre liv.
För 50 år sen skippade jag alla högtider i Sicilien för dig.
Jag försvarade din frihet i armén och vad är tacken?
Du firar 4 juli med en annan familj och jag får äta varmkorvar ensam!
Ensam! Tackar!
Det här är otroligt.
-Vad då, följer inte med? -Jag kan inte lämna pappa.
-4 juli var deras favorithögtid. -För att han har varit militär?
Det är enda högtiden då man slipper köpa present.
-Vi gör det en annan gång. -Kan vi inte bara ta med honom?
Om han älskar nationaldagen så flippar han ut på vårt ställe.
Med massa kul familjeaktiviteter och fyrverkerier.
Och enorm fisk- och skaldjursbuffé.
-Han älskar att rensa fisk. -Typ perfekt ju.
Ska pappa skärskåda mitt nya liv-
-när jag försöker komma överens med Ellies föräldrar? Kanonidé!
Knappast. Jag får nog stanna här hos honom.
Bu! Kom igen.
-Ska inte våra familjer träffas? -Jo, självklart vill jag det.
Varför åker rösten upp i falsett? Vad händer?
Är du... Är du nervös för att ta med honom?
-Nej. Nej. Vad? Nej. -Okej, visst.
Ta inte med honom. Följ inte med. Ha inte roligt. Det är lugnt.
Jag var kanske lite rädd för att ta med pappa till en överklassmiljö-
-och se mig spela racketsporter, åka golfbilar och ta tupplurer.
Men den envise jäveln skulle inte ge mig ringen utan att möta dem.
Visst. Du vinner. Jag frågar honom.
Bli inte för glad. Han vurmar för traditioner och säger aldrig ja.
-Jag följer med. -Nej, vänta. Seriöst?
Vad ska vi annars göra? Sitta själva hela helgen och äta varmkorv?
Det sa du för att få mig att inte åka dit också.
-Jag kan verkligen uttrycka mig. -Då måste du uppföra dig perfekt.
-Vad då, uppföra mig? -De är konservativa och ovana vid...
Vänta. Så du, sonen, säger till mig, pappan, hur jag ska uppföra mig?
Målet är att du träffar familjen så jag får ringen och kan fria.
-Inte för att priskolla soffborden. -Hur fina är de? Vad kostar de?
-Jag vet inte, pappa. -Jag skojar. Var är din humor?
-Bara du taggar ner lite med... -Vad då?
Se på honom. Tagga ner...
Han är rädd att hans invandrarfarsa får honom att se ut som en mafioso.
En sak ska du veta. Många tycker att jag är rätt charmig, just det.
Va, tjejer? Och fisförnäma rikingar har ett ord för mig.
Det är högljudd, vidrig, överparfymerad.
Nej, uppfriskande. Helt unik. Det hör jag för jämnan.
Ellies föräldrar kommer älska mig. Kanske inte dig, men älska mig.
Tjejer, få håret fixat före torsdag, Maniscalcokillarna ska på semester.
Grabben är orolig. Det är inte jag.
Vad fan gör du? Du får inte röka här. Du står bredvid ett flygplan.
-Jag får inte ens röka en cigarr. -Jag har goda nyheter.
Jag fick en lyxbil för standardbilspris.
Men vad kunde du ha fått för slags standardbil?
-Sen fick jag standardbilen gratis! -Älskling, väskorna.
-Hur lång tid tar det dit? -Typ tre timmar.
Ska ni ha skjuts?
-Herregud, Lucky! -Åh nej.
-Vem är det? Hennes ex? -Värre. Brodern.
Det gick bra med Ellies föräldrar, men inte med hennes storebror.
Han hette William Love Collins XIII.
Så alla kallade honom "Lucky". Och tur var precis det han hade.
Herregud!
Efter att ha mutat sig till en Princetonexamen-
-skulle Lucky ta över koncernen och jobbade nu med kundkontakt.
Vem vill jaga utrotningshotade arter?
Jag skojar. Om ni inte vill. Då löser jag det.
Han roade rika kunder med alla rikemanshobbies han behärskade.
Skidor.
Snowboarding suger!
Segling.
Alla countryklubb-sporter.
Jag måste nog byta skor. För jag är på dansgolvet.
Men hans i särklass bästa förmåga var att vara en skitstövel.
Där är han. Jag ser att du fortfarande knullar piccolon.
-Jag skojar bara, Sea Bass. -Vad händer, Luck?
-Du måste vara Sebastians bror. -Nej, jag är hans far. Salvo. Hej.
Jag ser inte åldern på folk över 40. Låt mig ge er lite gratisprover.
Jag investerar i en rynkkräm för män och använder den själv som ni ser.
-Är ni redo? Då kör vi! -Helikopterdags!
-Det är ingen bra idé. -Ja, vi har en gratisbil...
Kom igen. Helikoptern tar 20 minuter och vyerna är magiska.
Är ni med mig? Kom igen! Nu har vi lite roligt!
-Lucky, du kan lyfta. -Uppfattat, Roger.
Han heter Roger. Vi hänger. Han har en supersexig fru.
-Till vänster ser ni Roanokefloden. -Älskling, titta!
-Salvo, visst är det fint? -Jo då. Det påminner mig om Vietnam.
-Jag mår bra. -Okej.
Förlåt. Jag fixar det.
-Jag drack lite för många GT. -Han skojar.
-Fläkten funkar inte. -Jo då. Den funkar.
-Bara ett par minuter till. -Det är bara lite varmt, pappa.
-Jag tror vi har ett problem här. -Herregud! Älskling?
-Jag kan inte andas. Det är... -Lite citron lugnar magen.
Jag skivar den. Lugn. Jag skivar den. Jag har kniv.
-Han har kniv! -Jag skivar citronen.
Älskling, sug på den. Sug på citronen. Sug, sug, sug!
Det låter som min lördagskväll. Spy inte i min helikopter.
Andas in genom näsan och ut genom munnen.
-Sug på den! -Smek kulorna.
Sug på citronen!
-Vi får nog vända. Han flippar ut. -Kan du inte hålla ut i 19 minuter?
-Okej, landa. Landa! -Öppna fönstren! Jag kommer dö!
-Roger, vi kommer tillbaka. -Jag dör! Landa! Landa!
Jag skulle ha tvingat in honom i armén.
Skratta bara. Jag är bara glad att vara tillbaka på marken.
Okej, mina herrar. Välkomna till White Oak.
-Wow! -Jösses.
Det där är golfbanan och tennisbanorna är där nere.
Ser ni där? Det är min barndomskoja.
-Jag flydde jämt dit från familjen. -Jag önskar att jag hade haft en.
Titta! Herregud! Det är Sergeant Fjäder och hans familj!
-Vad är det här? Vad gör du? -Hur är det med er?
Hon är galen. - Vad gör du? Var försiktig!
-In i bilen! De slukar dig levande! -Är de inte bäst? De är så vackra.
Vad kostar en påfågel? Jag visste inte att de hade påfåglar i Virginia.
Farfar tog hit två, men de trivdes inte i buren och fick gå runt fritt.
-Nu är de vår klubbs maskotar. -De betyder otur hemmavid.
De är bara ena jäkla stajlare. Jag gillar dem inte.
De kunde ha fötts som höns eller duvor.
De har bara fina fjädrar och får plötsligt mer respekt.
Okej, hörni... Vi är framme. Välkomna till vårt hus.
Kolla på det här! Skämtar du?
-Vad kostar ett sånt här hus? -Sluta fråga om priset nu!
-Min lilla goseapa! -Hej!
-Min tös. Vilken skönhet. -Ellie-Bellie.
Pappa måste ha varit överväldigad.
-De är lite tafsiga, va? -Det kallas kärlek, pappa.
-När jag var nyfödd skakade vi hand. -Vi hade ju precis träffats.
Kom och hälsa på Sebastians pappa.
-Hej, Sebastian. - Välkommen. -Vad roligt att se dig.
Och du måste vara den charmige Salvo.
Kul att äntligen träffa dig, Tigger. Jag kollade dina slingor på tv.
-På CNN eller Fox? -Nej, nej, de blonda.
Ditt hår är som ett marmorblock som jag vill sätta mina verktyg i.
-Pappa, vad gör du? -Förlåt, jag menar...
Vi hörde att du är en duktig frisör. Är jag för gammal för blekta toppar?
Blekta toppar? Skitbra! Rent guld. Okej, jag ska lira golf.
Ska ni inte följa med in? Så ska vi visa er runt.
-Wendell tar hand om väskorna. -Mamma...
-Rätt stor hund ni har där. -Det är Duke.
Vi leker inte för vilt med honom, för han kan döda oss.
-Det här är vårt hus. -Det är helt otroligt.
Det här är vår yngste son Doug. Han övar på sina sångskålar.
-Sångskålar? Vad är det? -En sångskål är ett instrument.
Den sänder ut en vibration som lindrar stress och är avkopplande.
Han utbildar sig till healer. Vi är så otroligt stolta över honom.
-Du är så högljudd, pappa. -Förlåt.
Nej, jag ska stänga... Spela, pojk. Spela för att lugna vilddjuret.
Du behöver inte stänga.
-Wow! Det här huset är fantastiskt! -Äsch, det är inget.
-Du ska se stället i Aspen. -Det är bara...
-Jag älskar cocktailbordet här. -Sebastian! Bra sett!
Landets första kommersiella kolgruva låg en bit uppför vägen här-
-och bordet är gjort av trä från en av de ursprungliga gruvvagnarna.
-Genomsyrat av historia. -Bra att ni återanvände virket.
Han klagar när jag plockar skräp och tar hem det.
Galet vad folk slänger nuförtiden. Och det slår att betala för det, va?
Ja. Ja. Det är så sant.
Fast vi betalade för det här bordet. En furstlig summa, ärligt talat.
Men det är åtminstone för rangligt att ställa drinkar på.
-Pappa, det var inte roligt. -Det skulle matcha konsten i rummet.
Vad bra att ni har hängt upp era barns konst.
Nej, detta är Grandma Moses-original.
-Kan du fatta? Vi hittade dem... -Förlåt.
Det var inte meningen att håna din farmor. Jag hade ingen aning.
-Vad felade henne? Var hon lite...? -Herregud...!
-Vem är sugen på lunch? -Jag!
-Vi kan åka ner till The Shack. -Suverän idé!
Det är min.
Här är enormt. Jag trodde att man fick mackorna genom en liten lucka.
De har renoverat det genom åren. Men för oss förblir det The Shack.
-Det här stället byggdes av slavar. -Douglas.
Får jag inte tala sanning? Hur löser vi våra problem utan att tala om dem?
Nej, det är sant. Det är sant. Lite av historien här nere är...
...brutal. Det är otänkbart.
Det står inte på menyn, men man kan ta club sandwich med hummer.
Jag kan aldrig ta hit min tjej, för jag skäms. Hon är afrikan.
Hon mejlar dig från Afrika och du skickar pengar till henne.
-Hon kan vara en tjej eller en vän. -Skydda mig mot negativ energi.
Hej, allihop! Välkomna till White Oak. Vad vill ni ha?
Inget bröd, tack. Har ni de där kexen med frön?
Gloria, har ni kombucha? - Vill nån annan ha det?
Sen jag började dricka kombucha har min avföring varit regelbunden.
Vi nämner inte vår avföring vid bordet.
Innan jag drack kombucha såg mitt bajs ut som små pappersstrimlor.
Och sen jag började dricka det är det långa, mjuka korvar.
Tackar. - Vet du vad du vill ha, Sebastian?
-Bara en...en cobbsallad. -Bra val.
Är du min kvinnliga kursare? Ska du bara ha det? Ingen förrätt?
-Jag nöjer mig med huvudrätten. -Som du vill. - Salvo, vad tar du?
Gloria, jag tror jag tar er BLT-macka med lökringar, men vad kostar den?
Nej, vi...
Salvo, det kan låta jättedumt, men vi sätter inte priser på saker-
-för det är bara en jobbig påminnelse om pengar. Okej?
-Så allt är gratis, menar du? -Nej, det är inte gratis.
-Jag önskar att det var det. -Hur gör de? Hittar de på ett pris?
-Pappa, det är... -Jag pratar med Bill. Är du Bill?
Allt har ett fast pris och det räknas ihop på min nota och blir betalat.
Jag fattar. - Gloria, jag vill gärna prata med nån som kan priserna.
-Det vore vårt nöje att få bjuda dig. -Jo, men ni gör redan för mycket.
Vi får bo i ert hem. Det räcker. Vi vill åtminstone betala vår mat.
-Det är ingen stor grej. -Jag vet. Lugn nu, det är okej.
Kolla vad BLT:n kostar, Gloria. - Vad tog du?
-Bara en cobbsallad. -Cobbsallad.
-Nej, vi betalar. -Det blir lättare om de får betala.
-Jag vägrar. -Låt dem få betala.
-Låt dem betala. -Jag kan inte låta er betala.
Lugn. Jag jobbar och betalar för mig. Jag vill inte stå i skuld till nån.
Du skulle lära känna Ellies familj, men ställde till med en stor scen.
-Vem bryr sig? De är konstiga. -Ja, du tycker att de är det.
De vill slippa att tänka på pengar. Hemmavid kallas det att dö.
Det är ett annorlunda liv, men du måste ändå försöka.
Jag vet bara inte hur du ska passa in, Sebastian.
Det är onormalt. Mamma och jag fostrade dig inte så.
Ni fostrade mig till att gifta mig med en gapig och hårig italienska.
Din mamma var en riktig kvinna som inte vägrade en brödkorg.
-Ja, kexen var vidriga. -Som att äta fågelfrön.
Skulle jag äta med händerna eller gå runt och...?
Märker du hur de försöker tona ner hur fint allting är?
"Ursäkta. Jag tittar och har ögon och ser."
"Huset är på 5 600 kvadrat och har 13 sovrum. Det är så himla mysigt!"
De gör tvärtom med möblerna och överdriver hur viktiga de är.
Det kan inte vara en vanlig stol. Den måste ha proveniens.
"Det är stolen som Thomas Jefferson satt på när han undertecknade nåt."
Toastolen sket Abraham Lincoln på. Där är minnestavlan.
-Har de en plats för hans hatt där? -Är jag i ett hus eller på museum?
Berätta. Vad nytt i Chicago? Hur går det med konsten?
Jättebra. Alla mina utställda verk nu senast såldes på vernissagen.
-Det är nåt att skryta om. -Visst är det?
Nu när du får alla dessa kontakter kan du nog jobba varifrån som helst.
-Va, sötis? -Sluta, nej.
-Sebastian och jag trivs i Chicago. -Men vi saknar att ha dig i DC.
Verkligen. Dina kinder är inte lika roliga att pussa på FaceTime.
Jag vill också ha en kind. Var är min kind?
Ursäkta. Ursäkta. Ni ska inte prata under ett ljudbad.
Förlåt, förlåt. Nej, det här är underbart.
Snälla, fortsätt att bada oss i ljud. Kör på med din... Ja.
Jag vill gifta mig med Ellie. Så skit samma hur det funkar med dem.
Det funkar med henne. Så i morgon, snälla, kan du ge dem en chans?
Inga problem. För i slutändan så är det ditt liv.
-Nattparfym? -Ja.
-Kolla här. Rosa lakan? -Vad? Vi är i ett dockhus.
Mamma, pappa, jag skulle gärna bo närmare er. Ni vet det.
Men Sebastian har sin pappa och ett jättebra jobb.
-Han jobbar för de jäkla Hiltons. -Är herpes fortfarande ett krav där?
Grejen är att han älskar det och jag kan inte bara be honom flytta.
-Nej, men ert hus är så trångt. -Vi föredrar enkelt.
-Ni reser inte. -För vi jobbar.
Och all parfym. Min helikopter stinker väldoft.
Gud, jag hatar när ni gaddar ihop er mot mig så här!
Det är orättvist. Och vad ni än tycker, mamma, pappa...och Lucky-
-så är Sebastian och jag väldigt lyckliga och vi stannar i Chicago.
-Jag är ledsen, Dougie. -Det går inte. Jag ringer min tjej.
-Nej. -Det är bra.
Jävlar! Bitcoin har gått ner.
Vi går i grindsamhället som gäster, inte som vaktmästare.
Hoppas inget stjäls i helgen, för de älskar att skylla på invandrarna.
Kolla på henne. Tar hon med gymmaskinen hem?
-God morgon. Vacker dag, va? -Ja. Vacker.
Vad fan är hennes problem? "Vacker dag"... Lägg av!
Hon är glad. Hon hade nog en pappa som lät henne sova efter kvart i sex.
Jag tänker på alla jobb jag missar. Det hade betalat två elräkningar.
-God morgon. -Hej.
Morgon? Hon har badrock på sig. Otroligt. Har de inga jobb?
Det är långhelg och de har sina pengar på börsen.
Inte i majonnäsburkar nergrävda i trädgården. Slappna av nu, pappa.
Det är en vacker dag!
Fram och tillbaka, fram och tillbaka. Spelar du det här? Kom igen.
I kläder som fruarnas rövar hänger ut ur för alla att se?
Och när de träffar en boll låter det som att de får en orgasm.
Jag spelar tennis så du kan umgås med Bill.
-Slappna av och gör det vi kom för. -Jag är avslappnad. Jag har sandaler.
Du ser ut som snubben som dödade John Wicks hund.
-Ellie sa att du spelar bra. -Jag har tagit några lektioner.
Hoppas du är redo. Jag älskar min familj överallt, utom på tennisbanan.
-Bröstbump! -Jisses, vad obehagligt.
Nu kör vi. Mamma, är du redo?
Det är tennisdags, baby!
Hey, Bill. Hur länge har du varit i hotellbranschen?
I 50 år. Länge. Hela mitt liv. Ja.
Men då måste det vara ett rätt spännande jobb.
Jag älskar det. Jag har hotell i blodet.
Precis som du har hår i ditt blod.
Hoppas du har ugnsvantarna på, för nu hettar det till.
Herregud!
Vad fan var det där? Ellie sa att du var vass.
Det var svårt. Jag blev relegerad från Harvard för att jag spelade sax.
Pappa blev arg och sa: "Du får klara dig själv."
-Han gav mig ett hotell. Ett. -Wow. Det är imponerande.
Min pappa gav mig en mulåsna. Dan därpå dog den.
Lägg makaronerna i grytan och koka dem!
-Vad är det där, Doug? -Det är en vuxenmålarbok.
Vill du pausa för lite mer vatten eller fler tennislektioner?
Vad händer? Du älskar tennis och det är som att du inte ens försöker.
-Det är bara ett spel. -Ta av dig den dumma overallen.
-Du måste svettas som en gris. -Nej, jag fryser. Jag fryser!
-Skäms du för att din pappa ser dig? -Han gillar inte såna här sporter.
Jag vill inte förklara för honom att jag betalar för att lära mig spela.
Du ska veta att min mamma inte gillar att förlora heller.
-Ja. -Hon slutade bröstbumpa mig.
-Jag vill bara känna dina bröst. -Inte om du förlorar.
Berättade Ellie om killen hon dejtade under sin termin i Skottland?
-Är det Andy Murray? -Han och jag vann alla matcher.
Jag spelar med min dåliga hand. Då har ni en chans. Okej, mamma?
Till dess var min mardröm att låta pappa se mig njuta av detta liv.
Precis som kanonserven som det svenska proffset Johannes lärt mig-
-fanns det efter detta ingen återvändo.
Ser du det här?
Jag är lugn! Serva!
-Är det en sport man lär sig fort? -Inte på den här nivån.
Jösses. Sebastian är vass. Du måste vara väldigt stolt.
-Lucky! Är du okej? -Hemskt ledsen, Luck.
Det är lugnt, Sebastian. Det var säkert en olyckshändelse.
-Fort! Ta isvatten till hans kulor! -Här. Jag ligger långt före dig.
-Det är iste. Det gör inte ont. -Vi kyler mina framtida barnbarn.
Ska jag klämma på en och känna hur det känns?
-När lärde du dig spela tennis så? -Jag tog ett par lektioner för Ellie.
Vad kostade det dig?
Alla invandrarbarn som tittar vet att man då ska säga föräldrapriset.
-40 dollar. -40?
Betalade du långföningspris för att lära dig tennis? Jag är mållös.
Tänk hans reaktion om jag sagt att det riktiga priset var 80.
Snart matar du mig med fågelkex! Mata mig med fågelkexen nu.
Det är en hobby. Sluta uppföra dig som om jag går med i en sekt.
Det är en sekt som i stället för saft serverar champagne.
Välkomna ombord på SS Collins.
Jag vann båten i ett backgammonparti mot sir Richard Branson.
-Så varje resa för oss är jungfrulig. -Den var bra, sir.
Bill och jag tänkte vänta till helgen för det, men nu är vi för uppspelta.
Sebastian, som livslång hotellägare och pappa till världens finaste tjej-
-måste jag säga att det var rena mordet för mig...för oss att veta...
...att du jobbar för vår största konkurrent.
-Ska jag? Just nu? -Snälla, gör det.
-Okej. -Pappa, vad är det?
Å Collins Hotel-koncernens vägnar... Jag vill ha dig som vårt nya ansikte-
-för den luxuösa, femstjärniga upplevelsen som är...
Trumvirvel.
...Barrymore Hotel. Ja, jag skojar inte.
-Är du seriös? -Jag skojar inte. Väldigt seriös.
Det är ert signaturhotell, DC:s mest anrika hotell.
Vi la precis 240 miljoner dollar på att renovera det.
-Jag trodde att det var mitt jobb. -Vi drogtestar regelbundet.
Det är så generöst.
Vi skulle inte göra det om han inte var perfekt för jobbet.
Kom, vi tar mer champagne.
Låt oss titta på vad du ska bli ny chef för.
Det byggdes 1896 och har renoverats ner till alla beslag och dörrhandtag.
Ta en titt.
-Hey, Doug, vad gör du? -Jag sätter bara fart på blodet.
Du blir lite röd i ansiktet.
-Ja, jag känner mig yr. -Jag med.
Det är Jackie Onassis-styrelserummet. Vi önskar att hon hade varit där.
-Målningen i lobbyn ser ut som... -Ja, vi... Det är konst. Vi har...
Målningen i styrelserummet. Jag känner igen solnedgången.
Har ni köpt Ellies målningar? Vet hon det?
Vi köpte ett par genom en inredare som vi känner. Det är inte viktigt.
Vi stöttar vår dotters dröm. Nu slår vi igen den här.
-Lite champagne. -Bra. Jag tar lite.
Vad tänker du?
Erbjudandet är väldigt generöst, men Sebastian måste fundera på det.
-Inte sant? -Ja. Absolut, pappa.
Det är ett jättesteg för alla, så ta god tid på dig. Diskutera det.
Och säg sen vilken dag som vi ska skicka flyttbilarna.
Det här är så coolt! Så coolt!
Som möjlig medlem i familjefirman, ska vi fira med lite jet-booting?
Låter kanon. Jag är med. Vad är jet-booting?
-Det är fantastiskt, Lucky! -Häftigt! Kolla på dig!
-Älskling, du är så duktig! -Det känns som att jag flyger!
-Använd din kärna! -Jag ler faktiskt. Leendet är äkta.
Salvo, vill du låna badbyxor? Vi har ett bubbelbad där uppe.
Nej tack. Jag försöker kolla honom och se till att han är okej.
Jag vill bara tacka för att ni har tagit hand om Ellie i Chicago.
-Vi är glada att hon mötte din son. -Han är en bra kille, tack.
-Jag är världens kung! -Han skämmer alltid ut sig.
Jag vet att ni är tajta, så om de hamnar i DC-
-lovar jag att vi tar väl hand om honom.
Hoppas inte för mycket. Sebastian lämnar aldrig Chicago eller mig.
Förut sa jag detsamma om Ellie.
Hey, pappa! Kolla! Jag kan dyka!
-Titta. Han är atletisk och duktig. -Ja, han har det från min sida.
Kolla nu!
-Herrejösses! -Jävlar!
-Sebastian, dina badbyxor! -Versace. Fina, va?
-Nej, idiot, de är inte uppe! -Titta ner!
-Gud! -Hey, Bubba Gump! Fin räka.
-Jag når dem inte! -Är du okej, mannen?
Vad är det med dig?! Dra upp dina byxor!
Jag når dem inte! Hey, vad fan ska jag göra?!
-Ditt segel är halvhissat. -Nej, det ser fullhissat ut.
Åh nej!
-Sebastian. Nej, nej... -Nej!
-Stanna nere! -Nej, nej, nej!
-Det där passar sig inte. -Jag måste spy.
-Min mamma kan inte göra det osett. -Hey, Sea Bass! Säg hej till TikTok!
-Vad fan gör du? -Packar. Jag åker hem i morgon bitti.
Är du galen? Vi åker inte. Du har inte ens gett mig ringen.
Det jag såg i dag kan du inte komma tillbaka från.
Var inte så dramatisk. Det var på långt håll. Ingen såg så mycket.
Det stämmer. Jag har inte sett dig naken sen du föddes-
-men är det möjligt att din pitt inte har vuxit sen dess?
-Kan du stoppa undan väskan? -Nej.
Jag parar ihop dig med en italienska. Jag har också en ny frisyr åt dig.
Jag är kär i Ellie. Det ändras inte om jag så visar pungen för världen.
Är det din plan? Sluta låtsas att du passar in med dem. Det gör du inte.
-Jag låtsas inte. -Du skämmer hela tiden ut dig.
För att du har fostrat mig till att vara rädd för allting nytt.
Jag var nervös för att ta med dig, för jag visste att du skulle döma-
-i din svarta skjorta med bögslunga och sur min.
-Jag har ingen sur min. -Vi ser ut som italienska monster.
Du ser ut som om du ska mörda hela kvarteret!
Du är så negativ och vill inte njuta, så det får inte jag heller göra.
Ellie är min framtid. Och jag ska vara öppen för allt.
-Vad då, allt? Jobberbjudandet med? -Kanske. Det är rätt bra.
Otroligt. Otroligt.
Otroligt.
Först rycks din mor ifrån mig och nu lämnar du mig.
Jag lämnar dig inte. Ellie är det bästa som hänt mig.
Och när jag är gift är hennes familj en stor del av paketet.
Jag vill ha kvar dig i mitt liv, men då måste du anstränga dig!
Jag vill se Salvo på salongen som alla älskar!
Annars har jag inget annat val än att lämna dig!
Hur kan du säga så?
Hur kan du säga så till din far? Du har ingen respekt för din familj.
Respekt nog för att veta att vi kan somna arga, men inte illaluktande.
Kom igen. Så gör vi vårt nattsprut.
Jag saknar dig och önskar att du var här av så många anledningar.
Är jag en idiot? Gör vi verkligen det rätta för vår son?
Ge mig bara ett tecken, nåt. Snälla.
Låt mig bara få veta vad du tycker.
Ge mig ett tecken, älskling.
Jag älskar dig.
Hej, Doug. Vad gör du?
Jag spelade bara en serenad för påfåglarna.
-Ska vi göra en healingsession? -En healingsession?
Det vore väldigt välgörande för dig.
Det är ett fint erbjudande, men jag vet inte ens vad du menar.
Börja bara med att blunda.
Och sen fokuserar du stenhårt på att andas in i näsan. Ut ur näsan.
Och om du kan, försök verkligen att söka kontakt med den lille Salvo-
-som var rädd när du var ung.
Jag vet inte ens var han är längre. Det var så länge sen, vet du.
-Jag är i ett annat liv nu. -Låt mig hjälpa dig hitta honom.
Fokusera bara på din andning.
-Bli hel, lille Salvo. -Okej, jag mår bättre. Tack.
Jag ska gå och sova. Tack. God natt, Doug.
-Kul att kunna hjälpa dig. -Tack. Ja, stor hjälp.
Gårdagen var full av beklagliga premiärer.
Jag skrek åt pappa och visade mina kulor för mina svärföräldrar.
Men vem vet? Alla har kanske glömt det.
-Där är ju storsimmaren. -Såg du fullmånen i går kväll?
Jag snackar om din röv. Hans skinkor är fullmånen.
-Hur är det med dig, killen? -Jag är okej.
-Har ni sett min pappa? -Han går med Ellie, Doug och Tigger.
-Går? -När man talar om trollen...
Varför köpa en skateboard när jag kan bygga en åt dig?
Heliga guds moder.
Sömntuta. Jag berättade om när jag gav dig en skateboard i julklapp.
-När gick du upp? -Tidigt. Jag ville inte väcka dig.
Så jag smög ut, tvättade, såg på tv, fixade ett räcke och kryddhyllan.
När solen kom upp gjorde jag frukost.
Sen gick jag med familjen. Collins är bra människor. Kommunisten också.
-Jag är socialist. -Visst, Che Guevara.
Det var roligt!
Kom.
-Vad fan pågår? -Jag anstränger mig som du ville.
Tack. Men jisses, shortsen. Jag har aldrig sett dina ben förut.
-De är inte så pjåkiga. -Som salta pinnar i strumpor.
Det var det här de gav mig. Jag vill vara med i det roliga.
Och jag ser fram emot att få se vad universum föreslår nu när jag ser.
-Vi gjorde en healing tillsammans. -Ja, lille Salvo är inte rädd mer.
-Är ni klara för familjeskojdagen? -Vad är familjeskojdagen?
-Är du dum? Namnet säger ju allt. -Hallå! Så...
Det är en stor 4 juli-tradition.
Stafettlopp, krocket, ansiktsmålning och en varmkorvsätartävling.
Bara massor av skoj.
Jag bad honom anstränga sig, men det här var galet.
Jag hade skapat ett monster. Men i stället för att se läskig ut-
-smajlade han och deltog i lekar klädd som den amerikanska flaggan.
-Maniscalcos. -Vad fiskar du efter?
-Jag är glad och med min familj. -Säg "fyrverkerier"!
Som att spela boccia med klubbor.
-Okej. Vill du titta? -Fint.
Och vinnaren i årets 4 juli-varmkorvsätartävling är...
...Salvo Manisculo!
Min pappa hade jätteroligt och plötsligt var jag obekväm.
Han skulle anstränga sig, inte ändra helt på vem han var.
Där är han. MVP:n. Vad gör du? Kollar du verktygen?
Jag kom på hur de förblir så rika. De snålar med allt. Hör du? Plast.
Njut bara. Du kickade röv där ute i dag och de börjar nog gilla dig.
-Sluta, de är bara artiga. -Bill har en signaturdoft nu också.
-Vilket märke? -Han säger inget.
-Jag vill lukta på den. -Jag har letat överallt efter er.
-Mamma är med i MSNBC om två timmar. -Vad roligt.
Det vore det, men Tyler är i Sedona, så ingen kan fixa mitt hår här.
Så du kanske kan hjälpa henne?
Det är som att be van Gogh rita en smiley.
Jag har faktiskt haft ögonen på din glänsande man hela helgen.
-Äntligen får jag köra nävarna i den. -Jag är väldigt tacksam.
-Är det där cigarrer? -Ja.
-Kan jag få en? -Jösses. Dagen blir bara bättre.
Självklart kan du få en. Varsågod.
-Bara de bästa. Kan jag ta en? -Gör mig sällskap.
Fin.
Jag har aldrig träffat en kvinna som röker cigarr förut.
-Jag fastnade för det i flottan. -Vänta. Är du gammal militär?
-Gick du inte på ett elitcollege? -Jag tog värvning efter min examen.
Jag ville tjäna mitt land. Men mest var det för att reta mina föräldrar.
-Du? -Armén.
-Stridande? -Kock.
-Glad 4 juli på dig. -Detsamma.
Det är trevligt att ha en till riktig veteran här att fira med.
-Va? Hur går det? -Jag hör inget.
Så antingen kommer de bra överens eller så knivar de tyst ihjäl varann.
Jag har jättegoda nyheter. Inredaren som köpte alla mina verk?
De har redan hängt alla målningar och vill nu säkert ha många fler.
-Det är ju jättebra. -Varför går rösten upp i falsett?
-Varför den minen? Vad händer? -Lyssna, älskling...
Vad är det här? Det är inte alls det som jag bad dig göra!
Jag gör inget på beställning.
Jag tittar på ditt ansikte, får en känsla av din aura och vem du är.
Sen låter jag det diktera stilen som din personlighet kräver.
Jag ska vara med i tv och ville bara se ut som mig själv.
-Bill, ser jag gräslig ut? -Nej. Nej, det är inte gräsligt.
-Ellie. -Jag vet inte vad det är.
Kunde du inte skippat auraskiten och gjort som hon ville?
Det vore som att be Caravaggio retuschera "Holofernes halshuggning".
Kan vi som familj tvinga Doug att sluta använda sin ekologiska...
Herrejävlar, mamma!
-Varför exakt samma frisyr som Salvo? -Där har vi det.
-Det tycker inte jag. -Ni ser ut som mysko tvillingar.
-Hur kunde du göra så mot mig? -Jag visste inte att jag gjorde nåt.
För mig ser du mäktig och ursnygg ut. Du ser till och med sexig ut.
Jag ska vara med i tv om tio minuter och ser ut som en sur italienare!
-Allihop, snälla, gå ut. -Gå, gå, gå!
-Mamma, du kanske... -Ut!
Med all respekt, nuvarande politik har funkat i 20 år. Varför byta?!
-Hon kickar röv. -Hon pratar i stort sett om dig.
Man fattar inte viktiga beslut utifrån instinkter!
Man måste lyssna på dem man tjänar, för annars kommer nån att dö!
Ja, okej, du kan ha rätt.
-Förlåt att jag klipper av där. -Klipper av?
Sa du "klipper av"? Är det nåt slags sjukt skämt, Chris?!
Som ni ser så väcker ämnet starka känslor.
Vi fortsätter att bevaka det åt er.
Du får säga förlåt. Hon ville klippa topparna och ser ut som David Bowie.
Den där frisyren är åldersanpassad och värdig. Hon borde tacka mig.
-Räkna inte med det. -Är hon arg?
Hun googlade "hemgjorda gifter". Kanske för Salvo eller sig själv.
Det är en ära att friseras av East Chicagos bäste frisör tre år i rad.
-Det var på 80-talet. -Det var hårets guldålder.
Hej, mamma!
-Prata med henne. Säg nåt. -Vad ska jag säga?
Hey, Tig. Tig?
Tigger. Du såg så bra ut i dumburken. Verkligen. Väldigt värdig.
I dumburken? Res dig upp och gå dit. Okej?
Tig... Jag vill bara säga att jag är ledsen-
-att jag gav dig en förstklassig frisyr utan ditt tillstånd.
Jag hörde ordet "ledsen", men följt av en komplimang till dig själv.
Jag har aldrig gett nån den frisyren förut.
Så din aura kräver nog den respekt som jag brukar spara till mig själv.
Så förlåt för att jag inte gjorde exakt det som du bad om.
Tack.
Vet ni? Låt mig få erbjuda nåt.
Jag vill laga en rejäl italiensk middag åt alla. Vad sägs om det?
Även som tack och uppskattning för att vi får bo i detta vackra hem.
Det behövs inte. Vi har inte mycket mat här och affärerna är helgstängda.
Lugn. En Maniscalco hittar alltid ett sätt att föda sin familj. - Va?
En kanonidé. Om du nu ser ut som en italienare, varför inte äta som en?
-Tyst, Bill! -Jag sover på soffan i natt.
Alla vill prata om hur dåliga sociala medier är.
Men i det här fallet hjälpte det verkligen pappa.
Senator Tigger MacArthur går viralt i dag och nu av alla rätta orsaker.
Den nya frisyren är som G.I. Jane två månader efter gröntjänsten.
Jag tänker ickebinärt och ursnyggt.
Du som gjorde frisyren... Amerika tackar dig.
Nu när Tigger var rekordpopulär släppte hon in pappa i livet igen.
Det är utsökt. Otroligt att du gjorde det här på det lilla vi hade i köket.
Han länsade väl köket på The Shack. Ring Gloria och be henne kolla.
-Vad kallade du det här, Salvo? -Cartofi e pavone.
-Så gott. Jag tar mer. Skvallra inte. -Du skulle inte ha tagit mina skålar.
Jag tog dina skålar för att ge maten en andlig efterklang.
Så det var därför. Tack för det bidraget.
-Salvo, det är jättegott. -Det är det minsta jag kan göra.
Och jag vill bara säga nåt som min pappa brukade säga.
Familjen är inte bara en viktig sak. Den är allt.
-Skål för det. -Härligt.
-För allt. -Bra sagt.
-En krock! -Dags för lite mer vino, va?
När man är i Rom... För ni är ju italienare.
-Har du nåt emot italienare, Bill? -Ja, Bill?
-Vem fick dig? Kom igen, Bill! -Jag trodde att han blev arg.
-Vad är det här? -Jag tackar dig så sexigt jag kan.
Skämtar du? De är i grannrummet. Du vet att jag skriker.
Jajamän.
Pavone? Pavone!
-Vad, älskling? -Vi måste in. Jag äts upp levande.
-Jag såg en tvättbjörn. -Här är inga tvättbjörnar.
Att se mina blivande svärföräldrar äta sitt husdjur var-
-så nära en syratripp som jag vill komma.
-Här kommer flygplanet. -Nej!
Den här italienska maten går rätt upp i skallen på mig.
Cartofi e pavone.
-Cartone pavone! -Pavone!
Det här bevisade att mannen var djävulsk.
Jag mördade Sergeant Fjäder.
Otroligt att du serverade dem deras påfågel. Hur kunde du?
Enkelt. Receptet krävde kyckling, men en skicklig kock improviserar.
-Och mördar deras älskade maskot? -De har tre kvar.
Man måste göra allt för att livnära sin familj. Det kallas bondförnuft.
Jag var rädd att du skulle få oss att se ut som kassa schablonspaggar.
-Det vet du att jag inte gör. -Är du blind?
Vi är ute i skogen mitt i natten och försöker gömma ett lik!
Så att jag kan skaffa undan bevisen.
Varför verkar det som om du har gjort det här förut?
-Den är död! Pappa, vad gör du? -Kolla på fjädrarna här.
Nattparfym?
Jag försökte bara hjälpa dig att bli omtyckt att laga god mat.
Om det här är din hjälp, så klarar jag mig.
Varför känns det som att du försöker sabba det här för mig?
-Jag anstränger mig, som du bad om. -Din ansträngning gör det värre.
-De verkar gilla mig. -Gilla dig?
Om jag sa vad som verkligen hände skulle de aldrig bjuda hit oss igen.
-Varför lät jag Ellie ta hit dig? -Ta hit mig? Du bjöd väl med mig?
För att få farmors ring. Jag visste inte att du skulle sabotera för mig.
Vad då, sabotera? Hur kan du säga så?
Allt som jag har gjort för dig har varit för att ge dig ett bättre liv.
Du säger ofta det, men nu verkar du vilja stoppa det.
Jag vill inte att du skämmer ut dig genom att spela nån du inte är.
Var dig själv. Annars blir det pinsamt.
Ditt problem är att du fokuserar så mycket på andra som är pinsamma-
-att du inte ser vem den mest pinsamma personen är. Det är du!
Tycker du verkligen det?
Nu bara sover vi, okej?
Åkte hem tidigt. Tacka alla för resan. Lycka till med frieriet.
Nästa morgon var det 4 juli, vilket var logiskt-
-för jag blev äntligen oavhängig. Det kändes fantastiskt.
Men precis som min signaturdoft så var det lite bitterljuvt.
Men det var början på mitt nya liv.
Och nu när jag hade ringen var det dags att göra mitt drag.
Jag har tänkt mycket på det de senaste dagarna-
-och utöver att godta ert erbjudande om att driva Barrymore Hotel-
-så vill jag också be er om lov att få fria till Ellie.
Jag... Det är inte...
Jag...
Vi skojar!
-Vi lurade honom. -Du skulle sett din min. Obetalbar!
Vårt svar är ett rungande ja! Jisses, Sebastian, vi älskar dig.
Och vi längtar till att du och Ellie ska ansluta till festen i DC.
Det här är perfekt. Vi ska ta vårt familjejulkortsfoto i dag.
Du kan fria där och sen vara med på fotot!
Tack och lov. Jag var jättenervös för hur ni skulle reagera på det.
-Särskilt efter helgen med pappa. -Nej. Den middagen var underbar.
-Cartofi e pavone. -Fantastiskt. Minnesvärt.
-Kyckling al cavone. Fantastiskt. -Jag vet inte vad det är i det.
-Vad för slags nisse ska du vara? -Jag representerar alla högtider.
-Du är mullig som en liten rapphöna. -Ja.
Du smälter in perfekt.
Jag vet inte. Får jag fria först och sen ta på grankostymen?
-Vad är skillnaden? -Var är din kostym?
Jag ska inte vara med på fotot i år, för jag ska lämna den här familjen.
Och Sebastian tar inte jobbet. Vi flyttar inte till DC.
Och vi ska inte umgås mer med de här manipulatörerna. Så kom.
-Vad har alla dina hotell gemensamt? -Femstjärnigt för trestjärnigt pris.
Nej! Svaret är deras lobbykonst.
-Ska vi börja med Barrymore Hotel? -Nej, jag...
-Ser du nåt bekant på väggarna? -Nej.
Det är min målning, va? Vad är det? Min målning. Javisst, min målning!
-Det var din pappas idé! -Vänta, vänta. Ett ögonblick bara.
Jag vill bara veta hur du fick veta. - Sebastian, sa du det till henne?
Vad? Visste du om det här?
Nej, jag typ såg...
-Otroligt att ni gjorde så mot mig. -Ellie, vi kan förklara.
Jag trodde att jag sålde min konst till en cool ny inredare-
-när mina föräldrar betalade dem för att köpa mina verk.
-Nej...jo, det är formellt sett sant. -Jag trodde att jag gjorde succé!
Vi ville bara ge dig en skjuts in i en jättehård bransch.
Ni snor alltid våra lärdomar. Ni mutar in oss i idrottslag-
-skriver om våra uppsatser och hyr in kända rappare till våra kalas.
Är Warren G ute nu? - Ni är jättebra föräldrar och ska vara som ni är.
Jag ville bara känna att jag uppnådde saker själv.
Otroligt att du inte sa nåt till mig.
-Sötis, vi... -Jösses. Jag sa ju det.
Jag ville så gärna behaga dem att jag glömde vad jag skulle göra.
Jag måste hitta Ellie och förklara. Och jag visste exakt var hon var.
Får jag komma upp?
Kojan skulle behöva renoveras, va?
Förlåt. Jag borde ha sagt nåt.
-Ja, det borde du ha gjort. -Kan jag gottgöra dig på nåt sätt?
Att vara i den här familjen är som att bowla med räcken.
Vad jag än försöker göra sätter de jämt upp räcken så att jag vinner.
Och ibland vill jag bara fribowla-
-för då är det min strike jag slår och om jag missar är det också jag.
Jag förstår. Du vill jobba hårt för din egen framgång.
Minns du när du berättade hur Salvo lärde dig simma?
Han släppte mig mitt i Lake Michigan i november.
Han är skitjobbig, men han har lärt dig att vara tuff och påhittig.
Och det är två saker som jag verkligen älskar med dig.
Och jag önskar att mina föräldrar hade fostrat mig mer på det viset.
Och det var ögonblicket då allt började kännas logiskt.
Jag skulle fria till min drömtjej och skulle jag göra det-
-utan mannen som fostrat mig?
Jag insåg att jag hade allt som jag ville ha, men inte det jag behövde.
Jag måste dra och göra nåt först. Lita på mig! Vi ses på middagen!
Hur är det med honom där bak?
-Fortsätt, kompis. Jag mår bra. -Okej.
-Där har vi det! -Jag fixar det, mi hermano.
Efter honom!
-Stanna! Du får inte vara här ute! -Du måste lämna banan!
Stoppa planet!
Min son... Vad gör du? Du ser ut att ha simmat hit.
Jag kom hit för att säga till dig att du är envis, snål och vidrig.
-Du är otroligt kritisk. -Gick jag av planet för det?
Men alla dina egenheter gör dig till den bästa pappa som jag kan få.
-Okej, nu lyssnar jag. -Det är inte lätt att vara din son.
Men du har fostrat mig och gjort mig till den man jag är.
-Den man som Ellie verkar älska. -Jag fattar inte det heller, men...
Du fick din farmors ring, så vad mer behöver du av mig?
-Du ska vara en del av vårt liv. -Men du sa ju att jag var pinsam.
Du har inte förändrats ett dugg sen jag var barn, men det har jag.
Jag tror att jag nånstans på vägen glömde-
-att du är min hjälte, mannen.
-Sluta. -Jo, det är du.
Allt som du har offrat. Allting bra i mitt liv har jag dig att tacka för.
Bra saker händer bra barn. Du är en bra pojke.
Jag har varit galnare på sistone för att...
Jag ville ge dig ett bättre liv och nu när du får det-
-är jag rädd att förlora min enda familj när du har gift dig med Ellie.
Du kommer inte att förlora mig. Gråt inte. Du får mig att gråta.
-Jag älskar dig, mannen. -Och jag älskar dig, killen.
-Gråter du? -Va?
-Gråter du? -Fan heller! Jag gråter aldrig!
Jag vet inte varför jag var så rädd. Det här är verkligen vackert.
-Vi störtar! Jag skojar bara. -Jag ska mörda dig, Luck!
Välkomna till årets 4 juli-fisk och skaldjursbuffé.
Hittills en väldigt skön kväll. Tack, min älskling. Så himla gott.
Hatten av för den nye kocken, va? Fast det är enkelt med hummer.
-Sötis, tappade du aptiten? -Vill du köpa en ny till mig?
Jag hoppas att ni tog med er dansskorna...
Tack, mr Woodrow. För vi har en stor överraskning åt er.
Ta väl emot, ända från Chicago i Illinois: Sebastian Maniscalco!
-Ellie Collins, du bad om det här. -Undrar vad som händer nu.
-Eleanor Mallory Collins. -Vad gör du?
Exakt det jag kom hit för att göra.
Pappa sa nåt djupt i helgen. Det är ett gammalt italienskt talesätt.
"Familjen är inte en viktig sak. Den är allt."
De kan vara pinsamma, kvävande och visa kärlek på sätt som är...
-Helt sjuka. -Exakt.
Men egentligen försöker de bara göra det som är bäst för oss.
För de älskar oss.
Här och nu, inför våra familjer...
Ellie.
Vill du gifta dig med mig?
Ja!
Där har ni det. En otypisk amerikansk kärlekshistoria-
-om en man som återförenades med sin hjälte.
Och två olika invandrarfamiljer som förenades.
-Sebastian, ska du inte ta jobbet? -Nej, det är generöst.
Men Ellie och jag har beslutat att stanna i Chicago ett par år till.
Jag säger inte ett ord.
Då Sea Bass inte vill ha jobbet så tänkte jag att jag kan ta det.
-Inga mer droger? -På recept? Mest mina?
-En dröm går i uppfyllelse. -Tack! Jag driver ett hotell.
Hej, allihop. Hälsa på min flickvän Michelle.
-Jag heter Ellie. -Hon finns alltså.
-Det är min syster. -Kul att träffa er.
-Flög du hit ända från... -Afrika?
...Afrika för att vara med Doug?
Jag älskar Doug, men jag är faktiskt här som Fulbright-stipendiat.
-Hon är väldigt smart. -Så trevligt.
Vi är bara så glada att träffa dig.
-Mamma, pappa. Var ska vi stå? -Ja, vi måste fotograferas.
Säg inte att jag aldrig har gjort nåt för dig.
Vad skulle ni två säga om att ha vigseln i vårt kapell i DC?
Nej, vi har den på Sicilien i min farfars trädgård.
I Napa finns ett ställe där man kan ha hela vigseln i ett jättevinglas.
-Duke! Nej! -Vad har du i din mun?
-Duke har mördat en påfågel. -Duke har mördat en påfågel.