Mr. Iglesias se natáčí před živým publikem.
Hej! Už jsme začali!
Hoďte sebou!
Musím vás vzdělat o zemích světa, než si zase změní jména.
Jak myslíte, že je nám? Vy jste se učili jen o Jugoslávii. Teď je z ní…
- Bosna. Makedonie. Srbsko. - Chorvatsko. Černá hora. Slovinsko.
Ty jo.
Marisol a Whitney ze sebe dostávají to nejlepší. Jako Magic Johnson a Lary Bird.
- Já jsem Magic. - To fakt jseš.
- Tady, mylady. - Teď jsem vážně rozpolcená mezi
feminismem „židli si můžu odtáhnout sama“
a tradicionalismem „mám nejroztomilejšího kluka na světě“.
A já mezi „Promiň“ a „Nemáš zač“.
Genderová politika je krutá.
Nebo krutej. Kdo dneska ví.
Když je řeč o politice, která demokracie na světě je největší?
- Indie. - Úžasná Grace, to znělo krásně.
Ale protože Indie je druhou největší zemí světa,
znamená to, že Čína není demokracií.
A to můžeme říct, protože žijeme v demokracii. A nepracujeme pro NBA.
Indie má přísný kastovní systém.
Jsou tam ti, co něco mají, ti, co mají o něco méně, a ti, co nemají nic.
Vidíte? Chápou to. Vědí, že ne všichni se narodíme rovnocenní.
Máš recht, běloško. Teda, Whitney.
Hele, Vanilko a Čokoládo, klid.
Klídek.
Narodíte se v systému, který rozhodne o vašem povolání a o vašem partnerovi.
Ale zase na druhou stranu, máslový kuře.
V Indii všechno rozhodnou za vás?
To mi přijde osvobozující.
Kdo by zvládnul žít v zemi s hierarchickým systémem,
kde má pár vyvolených tolik, a spousta lidí tak málo?
Jo, pravda, my.
Ameriko, Marisol ti to právě nandala.
Velký rozdíl mezi oběma zeměmi je, že tady jsou nedotknutelní miliardáři.
Ale tady se můžeš vypracovat v majetného člověka,
když tvrdě pracuješ nebo když tě srazí náklaďák Walmartu.
Ať už tomu říkáte kastovní nebo třídní systém,
všechny země jsou v podstatě jen velkej totem.
- A kdo to má nejhorší? - Hispánky.
- Ženy. - Zrzci.
Hlavně že se shodneme.
Zrzci to mají nejhorší. Táta se znovu žení.
Budu doslova zrzavý nevlastní dítě.
Ale jako muž si vyděláš víc než 77 centů na jeden dolar.
Jsou ženy naštvaný, protože jim platí míň, nebo protože jim platí v drobnejch?
Medvídku.
Ještě horší to mají ženy barevné pleti. 54 centů na jeden dolar.
Být hůř placenej, nebo mít šestkrát větší pravděpodobnost,
že skončím v lochu? Těžká volba.
Dost, vážně nechcete začít se soutěží, kdo je na tom hůř.
Klasika. Černoch málem vyhrál, a tak zruší celou hru. Prostě...
Zrušil jsem hru, abych vás nerozdrtil 25 lety nepolevujícího zklamání navíc.
- Život se nezlepší? - Zlepší. Pro vás.
- A co vy, pane Iglesiasi? - O mě tu nejde.
Jde o to, abyste věřili, že na vás čekají dobré věci.
- Takže zrušíte příští týden test? - Tak dobré zase ne.
Tak jak se ti líbí na Wilsonce, Jackie?
A co je důležitější, jak se ti líbí Gabe?
Obojí se mi líbí. Jedno o trochu víc než to druhé.
Chápu. Všichni víme, že pan Iglesias umí být pěkný troubelín.
To je nářadí na mlácení troubů?
Kéž bych teď jeden měl.
- Jak je, lidi? - Ahoj, Gabe.
Zrovna mluvíme o tom, jak tě máme všichni rádi.
Je vždycky velká zábava vejít do místnosti a cítit se mega trapně.
Aspoň víš, jak jsem se cítil na koncertě Toby Keitha.
Měl jste všem říct, že hledáte svého syna Lil Nas Xe.
Jaký máš pátek?
Poslední hodinu jsem posuzoval, kdo je větší oběť.
- Kdo vyhrál? - Nikdo nevyhraje,
- když je výhrou nejhorší život. - Malí blbečci.
Měli by zkusit být rozvedenou černoškou v Americe.
Nebo ženatým černochem v Americe.
Vy chudinky. Nikdo to neměl horší než Kubánci za Castra.
To si děláte srandu? Víte, jak je s mojí výškou těžký randit?
Každou musím líbat na špičkách.
Lepší, než mít tři metry. Je podle vás zábava umět ve třetí třídě smečovat?
To zní úžasně.
Začínám chápat, kde se moji žáci učí být oběťmi.
Jo, musíte se přestat tolik nenávidět.
Být svým vlastním tyranem je „internalizace agresora“.
Dobrovolně si tím vytváříte limitace.
To platí i pro vás dva, mamko s pavoučíma nohama a Baby Yodo.
Pro vaši informaci, Jacqueline, moje limitace nejsou dobrovolné.
- Pochází ze systematického rasismu? - Ne, od mojí matky.
Nevím, kam jde, ale doufám, že na terapii.
Musíš děti přimět soustředit se na pozitiva.
Zkus se jich zeptat, co si myslí, že si zasluhují.
To je vážně skvělý nápad. Jsem rád, že někdo ze sborovny je nápomocný.
Jo, jsi tak pozitivní a starostlivá. Co skrýváš?
Nic. Jenom nejsem oběť. Vlastně si přijdu naprosto skvěle,
protože mám večer rande s velmi přitažlivým mužem.
Kdo je to? Zabiju ho!
Hej, pane Velmi Atraktivní Muži!
- Kam ji dneska pozveš? - Profesionální tip, do Hooters ji neber.
- Těžko uvěřit, že jsi pořád svobodnej. - Já vím.
Jestli to musíte vědět, beru ji do Parker's Lighthouse.
- U vody. Tak romantické, tak nóbl. - Já vím, a tak drahé.
O to přesně jde. V Long Beach není nic dost hezkého, kam bych zapadal.
Zvládneš to, Gabe. Líbíš se jí. Prostě buď sám sebou.
Jak můžu být sám sebou, když si budu muset vzít kalhoty?
Víte, přemýšlel jsem o téhle mentalitě oběti.
- Chci, abyste si dali laťku vysoko. - To nedává smysl.
Pokud si můžeme sami nastavit laťku, dáme si ji co nejníž.
Jo, pokud neděláš limbo.
Zapomeňte na laťky, rapem vám všem vytřu zraky.
Jsem Lorenzo,
můj oblíbenej herec je Denzo, a tenhle rap je u kon-zo.
Oukej, no…
Tos právě vymyslel?
Nevím, co bylo tohle, ale myslím si, že si zasloužíte to nejlepší.
Proto uděláme menší pokus, o kterém mi řekla velmi chytrá žena.
Byla to slečna Ontiverosová?
Kdykoli vám řeknu, že jsem mluvil s ženou, budete předpokládat, že to byla ona?
Protože byla!
Myslete na něco, co si zasloužíte, a podělte se o to se třídou.
- Kdo půjde první? - To si zasloužím já! Tuhle hru miluju!
Mám pocit, že v ní budeš vynikat.
Oukej. Zasloužím si hezké auto, krásný dům a vyšlechtěného koně.
Počkejte, to všechno už mám.
Vidíte? Malibu Whitney to chápe.
- Kdo chce jít další? - Mám to!
Tak rychle jsem do sebe hodil Red Bull, až mi mravenčí vlasy.
- Což si naprosto zasloužím. - Mám zubní kaz. Počítá se to?
Přijal jsem hovor od neznámýho čísla, a teď mám reverzní hypotéku.
To si zasloužím.
- V tomhle cvičení jste všichni hrozný. - To zabolelo.
Ale asi si to zasloužíme.
Není to tak těžké, lidi. Sledujte.
Já, Marisol Fuentesová, si se svými známkami zasloužím dostat se na S…
Jo, je to těžké.
- Na Stanford. - Nezakřikněte to!
Páni! Tohle vám fakt moc nejde.
To se vaše Pinterest nástěnka jmenuje: „Nesebevědomé nápady na podzim?“
„Pinteresantní“ otázka.
Dobře, nový úkol. Zapomeňte na to, co si zasloužíte,
a představte si věci, které chcete.
Vím, co chci. Chci žít v Indii. Celej život tam máš naplánovanej. Žádnej tlak.
Jo, a žádný reggae.
Pak tenhle šluk budu muset odmítnout.
Díky.
- Moc ti to sluší. - Dík. Že jsi to ty, vzal jsem si kalhoty.
Nebyl to tak těžký výběr, mám jenom jedny.
- Jsi tak vtipnej. - Jen když jsem nervózní. Tak si zvykni,
že okolo tebe budu vtipnej. Jsi na to připečená?
Jo, to mě „nevyrolkuje“ z míry. „Bochánkuju“ vtipný chlapy.
Nechápu to. Ženy vždy říkají, že milují vtipný kluky,
ale pak jdou na ples s krasavcem Juanem Floresem
a jeho dlouhým mexickým mulletem.
Dámy milují tijuanské zadní dveře.
Nechápu ženy, co si stěžují na své zlé přítele
a používají rukáv milého kluka jako kapesník.
Takže říkáš, že kdyby sem teď vešel Bradley Cooper
a pozval tě na rande, nezbavila by ses mě, než bych řekl dobře pro Gagu?
Proč? Je tady?
Žertuju. Ta vanilková oplatka není nic pro mě.
Já preferuju chlapy, co jsou jako chipsy Lays.
Máš štěstí, protože mám na sobě jejich kolínskou.
- Jo. A je opojná. - To bude tím limónem.
Objednáme si? Jen abys věděl,
nejsem holka, která na rande odmítá jíst jako skutečný člověk.
Takže servírce neřekneš: „Dám si kruton,
řepíkatý celer a sklenici vody, a ten kruton mi přineste později?“
Dobrý večer. Omlouvám se za zdržení.
Pár tamhle poslal zpátky do kuchyně tři předkrmy a víno.
Kdo posílá zpátky víno?
Běloši.
Promiňte, mé víno je trochu moc vínové.
Jak se opovažujete tomu říkat lehce podušené, když je to podušené středně?
- Nebojte, náš stůl je bezpečný prostor. - Děkuju.
A jestli ti snobové pošlou zpátky něco dalšího, klidně nám to tady nechte.
S vámi je zábava. Slavíte výročí?
Vždy poznám, když jde o první rande. Tak trapné.
Tak trapné.
Těžko uvěřit, že už je to pět let, co jsme se vzali. Nemám pravdu, brouku?
To nejlepší rozhodnutí, medvídku.
Jste ten nejroztomilejší pár, jaký jsem kdy viděla.
- Šampaňské je na účet podniku. - To je milé. Děkujeme.
Já nepiju, ale ty si bublinky zdarma klidně užij.
Šampaňské mám sice ráda,
ale mnohem víc se mi líbí to, jak mě opíjíš svou společností.
No, to…
To je tou chili částí mojí kolínské.
Tak co mi dáš, až budeme mít skutečné páté výročí?
Jestli to bude jako moje předchozí vztahy,
nejspíš smutný hovor s otázkou, cos dělala poslední čtyři roky a devět měsíců.
Vážně, poodhal mi trochu toho skutečného muže za tím vtipálkem.
Podívej… omlouvám se.
Teď už ho vidíš?
- Jaký byl ten film, Mikey a Marisol? - Dělali jsme něco zábavnějšího.
Mikey popletl čas, a tak jsme museli jít na bowling.
Hrál jsem bez mantinelů.
Nesjely ti koule do žlábku?
Co je? Tak se tomu říká!
- Dobře. Jak to jde s plakátem vizí? - Skvěle! Mrkej.
Nejdřív si udělám řidičák. Pak si koupím Lamborghini Roadstera.
Roadster pro mýho bráchodstera. Sedím vepředu!
Promiň, tam sedí někdo jinej. Moje snoubenka Beyoncé.
- Co tam máš ty, Mikey? - Už mám všechno, co chci.
Prosím tě, nejsou tam jen moje fotky, že ne?
Ne, nejsou. Je tam skupinová fotka nás všech.
Teď už to není vůbec úchylný.
Grace, co ty?
Našla jsem fotku pre-CBS Fender Strat Sunburst z roku 1965.
Cool. A má tvar kytary.
- Protože to je kytara. - No bezva!
To je nádherný, Grace. Stejně jako můj byt s devíti ložnicemi.
Na Marsu.
- S garáží pro moje Lambo? - Si piš, Lambrácho.
Pan Iglesias podle mě nechtěl, abychom tam dávali fotky nedostižných věcí.
Nedostižných? Když si každej měsíc odložím 20 babek, tenhle frajer bude můj…
za 1 475 let.
Ach jo.
Hele, já chci jít na vysokou. Tak jsem udělala plakát o vejšce.
- Nejdeš na ledajakou vejšku, jdeš na… - Nezakřikni to!
Oukej. Ale mohla by sis na svůj plakát dát aspoň jednu mojí fotku, mi cielito?
Mají tam být věci, které nemáš.
A ty už mi cielito máš.
Pan Iglesias nechce, abychom se trápili věcmi, které nebudeme nikdy mít.
Jakože si nezasloužím byt na Marsu?
- Víš, na jaký planetě bys měl mít byt? - Walte!
- Co? Nevíte, co jsem chtěl říct. - Umíme si to dost dobře představit.
Jestli něco vím, pak tohle. Velký sny se ti někdy vyplní.
- Nemám pravdu, mi cielito? - Co to vlastně znamená?
- Moje nebíčko. - Víte, co je ještě na nebi?
- Ne! - Venušiny kuličky.
- Co ještě Gabe říkal? - Nic. Jen že to bylo moc fajn.
- To může znamenat cokoli. - Ani ne. Nejspíš si to rozdali.
Pozor na pusu! Tohle je pracoviště.
Co znamená „rozdat si to“?
V dnešní době je to definice toho, když bylo rande „moc fajn“.
- Jak se vede? - Dost tlachání. Pověz nám o vašem rande.
No, bylo to…
Víte…
Nebudu vám lhát, tenhle pocit moci si docela užívám.
- Nenuť nás prosit! - Já klidně prosit budu, nevadí mi to.
- Prosím? - Tak jo. Bylo to úžasný!
- Bylo to úžasný. - Ano! Tak kdy to uděláte?
- Spadl jsi na hlavu? - Co? Musí to udělat!
Musí vyplnit formulář 9R, kde se píše, že jako kolegové
konsensuálně začínají romantický vztah.
Kde je můj troubelín?
Detaily, prosím.
Dobře, smáli jsme se, mluvili jsme o vážných věcech a pak se zase smáli.
A bylo to strašně snadný, zábavný a romantický.
Božíčku! Kdy ji zase pozveš ven?
- Nikdy. - Cože?
Po tom rande mi došlo, že mám Jackie až moc rád.
Je dokonalá, a já ne.
Duchaplný žertování, vtipný hlasy, loutkářství s pečivem, na to mě užije.
Pravda. Jeho Kapitán Croissant je fantastickej.
Ale dřív nebo později pozná moje skutečné já a změní názor.
A to bych nepřežil. Ne s Jackie.
Gabrieli.
Ano, přežil.
Když se s tebou rozejde, nezapomeň vyplnit formulář 9RB.
- Co to jako mělo bejt? - Co je?
STŘEDNÍ ŠKOLA WOODROWA WILSONA
Mars má atmosféru tvořenou z 95 procent oxidem uhličitým,
takže se budeme zdržovat hlavně v tomhle bejváku.
Díky, Lorenzo. Vědecky to zní správně.
Všechno ostatní zní špatně.
- Na Marsu nikdo byt mít nebude. - Matt Damon jo.
A měl bramborovou farmu, kterou musel sám pohnojit.
Já se hovínkový brambory jíst nebojím, jasný?
Ale měl bys. Proč si vůbec vybíráte tak přehnaný věci?
Přehnaný? Říkáte, že si nezasloužím kytaru Rare Sunburst Fender Strat?
Zasloužíš, Grace. Ať už bude rare, medium-rare nebo well-done.
Sakra, teď mám hlad.
Jen mě zajímá, proč se bojíte chtít věci, které byste mohli získat?
Necítíme se špatně z toho chtít věci, co nemůže mít nikdo.
Ale chtít věci, co ostatní už mají, to je na prd.
Promiňte.
Lorenzo má pravdu. Je bezpečný chtít věci, co nikdo nemůže mít. Ani Whitney.
Možná to je bezpečný, ale když věříte, že nesmíte mít věci,
který jsou pro ostatní samozřejmý, děláte jednu věc. Internalizaci agresora.
Jestli ho někdy potkám, jednu mu vrazím.
A já mu budu držet ruce.
Vymyslíme akční plán, abychom dostali něco rozumného, co si zasloužíme.
Grace, chceš kytaru? Zůstaň ve svým cenovým rozpětí.
Bratránek Cvrček má zastavárnu.
Já myslel, že Cvrček dělá ve skladu Amazonu.
Dělal, dokud mu nespadly nějaký věci z dodávky. Proto si otevřel tu zastavárnu.
Tak doufejme, Grace, že mu z dodávky spadla kytara.
Asi nemusím mít Lambo. Beyoncé by to slušelo i v týhle Hondě Civic z roku 1997.
Víš co? Je staromódní. Určitě si ráda otevře okýnko ručně.
Na netu jsem viděl dalekohled. Byl dost cool.
Vědeckému oddělení se nový dalekohled určitě hodí. Můžeš ho mít na starosti.
Jestli ještě nemůžu žít na Marsu, aspoň si na něm můžu najít hezkej pozemek.
Vezměte mě za svým makléřem.
Nechápu, jak tohle vůbec souvisí s historií.
Whitney, učit historii je jen část mojí práce.
Pomáhat žákům uvěřit, že můžou změnit historii…
- o to mi skutečně jde. - A funguje to.
Proto budu prvním členem svojí rodiny, který půjde na vysokou.
A ne na ledajakou.
- Na Stanford. - Ano!
- Kdo je to v tom rohu? - Mikey mi fandí jako roztleskávačka.
- Do toho! - Dva, čtyři, šest, kam půjde na mou čest?
- Na Stanford! Můžu zatancovat? - Teď ne.
Tak jo, moji malí snílci. Držte se nohama na zemi a snažte se dosáhnout na Mars.
- Děkuju, pane Iglesiasi. - Není zač, Mikey. Za co?
Díky tomu, co jste mě za dva roky naučil,
jsem věřil, že si zasloužím dobrý věci, a tak jsem pozval ven Marisol.
- Tobě je dost snadný držet palce. - To i vám, pane Iglesiasi.
Taky si zasloužíte dobrý věci.
- Nazdárek, cizinče. Vyhýbáš se mi? - Ne.
Jen jsem chtěl dát svým žákům lekci, kterou mi pak vmetli do obličeje.
- To oni dělají moc rádi. - Jo.
Jackie, myslím si, že jsi skvělá. A myslím, že si zasloužíš skvělý věci.
Až budu nesouhlasit, zastavím tě.
Ale někdy si lidi myslí, že chtějí nějakou věc, a když ji mají,
- zjistí, že chtěli něco jiného. - Jako já a paella.
A pak jsou tu samozřejmě věci, které chceme, co si nejspíš nezasloužíme.
Věř mi, chápu to.
Čím víc jsem donedávna něco chtěla, tím míň jsem si myslela, že si to zasloužím.
- Mluvíš mi z duše. - Ale ty dny jsou u konce.
Víš ty co? Odteď budeme žít životy tak, jako by to, co chceme,
- a co si zasloužíme, bylo totéž. - To zní jako plán.
Ale jak poznáme, že náš nový systém funguje?
Pane jo.
To přesně jsem chtěl.
- Od chvíle, co jsem tě spatřil. - Zasloužíš si to. A mnohem víc.
Překlad titulků: Jakub Doležal