EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Brinn i helvetet...
...häxa!
Lämna det där.
Fader Tosco bad mig leta en bok. Vi ska tillbaka till kvinnans hus.
Vi beger oss dit. Oroa dig inte, vi hittar den.
- Bra. - Spirto, sadla hästen.
Kom närmare, Ade.
Var inte rädd.
Mor!
Hur är det möjligt?
Mor!
Ta allt vi kan behöva.
Spirto.
Vi bränner dem.
Cesaria, titta.
Vad är det här?
Jag vet inte.
Det är djävulens ritkonst, vi tar dem till Sante. Allihopa.
Jag hittade den.
Kom hit och hjälp mig.
Hämta dolken.
Det är häxkonst.
Förbannade häxor.
Kom, vi går.
Ade.
Märkligt, jag har sett denna plats förut.
- Den känns bekant. Kanske i en dröm. - Nej, inte i en dröm.
Du minns rätt.
Vem är du?
Kom med mig, Ade.
Jag ska förklara allt.
- Vi kan inte ta boken. - Varför?
Den hålls fast av rötter. Jag har aldrig sett något liknande.
Det är djävulens ritkonst.
Inte ens elden kunde förstöra dem.
Far, jag lovar att fånga häxan.
Var det inte nog att bränna kvinnan som bara försökte uppnå det omöjliga?
Se här.
- Trolldrycker, gifter, djävulssymboler. - Jag ser...
...maskros. För reumatism och levern.
Gurkört för hjärtat. Kamomill och mynta för magen. Mediciner.
Det här brinner inte. Har du sett papper som inte brinner?
Jag ska fånga den lilla häxan och visa att dina studier är värdelösa mot henne.
Häxor upphör att finnas när ni slutar bränna dem!
Far.
Jag svär.
Det brann inte i huset.
Cesaria.
Jag tror dig.
Jag litar på dig.
Nu hämtar vi boken.
- Hur mår han? - Bättre.
Oroa dig inte. Han är i goda händer.
Alla sover på natten.
Och jag sover aldrig.
Varför har du medaljongen?
Du kan inte följa med. Jag måste vara ensam med henne.
- Varför får hon så mycket uppmärksamhet? - Du får snart veta.
Persepolis, det räcker nu.
Ade, kom närmare.
Har du sett en bok med sådana symboler?
Jag ska berätta en historia om dig.
För många år sedan bodde vi alla här. Pojkar och flickor.
Vår lärare hette Diotima. Hon lärde oss allt hon kunde.
Din mor, Janara och jag var de mest begåvade.
Vi var de enda som fick lära oss hemligheterna i Kungadömenas bok.
Marzio var en av pojkarna.
Han var mycket begåvad men respekterade inte reglerna.
Han var avundsjuk på vår kunskap.
Han ville att Diotima skulle låta honom delta i våra lektioner.
Nej Marzio, du kan inte stanna. Gå din väg.
Diotima såg ett svart hål i hans hjärta. Hon litade inte på honom.
Hon bad honom lämna boningen.
Men en natt...
...återvände Marzio i hemlighet.
Han fann den hemliga öppningen som bara vi kände till.
Han ville bestämt veta hemligheterna i Kungadömenas bok.
Om du rör mina systrar igen...
...förbyts min kärlek till dig i hat av en styrka du inte anar.
Det är dina systrar som har förorättat mig.
- Jag... Hur kan jag förorätta dig? - Tro honom inte, Antalia!
Försvinn.
Antalia, släpp honom inte. Lita inte på honom.
Den natten...
...förlorade vi vår lärare.
Din mor tog boken och vi skildes åt.
Boningen stängdes och skyddades av en besvärjelse.
Kungadömenas bok...
...talar om den utvaldas ankomst.
Din mor skickade dig hela vägen till mig...
...för att hon förstod att du har en stor gåva.
Säg mig, talar de sanning?
Är det sant att du kände barnets själ... lyfta från dess kropp?
Jag är en vanlig flicka.
Jag har ingen gåva eller kraft. Jag...
...är inte det du tror.
Vi har alla en kraft.
Vi måste bara upptäcka den.
Och inte frukta den.
Den finns i huset.
Boken är gömd i huset.
Vi måste hämta den innan någon annan hittar den.
Boken är gömd i Antalias hus.
- Jag sadlar hästen. - Var försiktig, Janara.
- Vad sa du till henne? - Inte allt.
Hon är inte redo än.
Ge mig medaljongen.
Nej, inte mitt hår!
Det räcker! Jag sa att det räcker!
- Rör mitt hår så dör du! - Du stal min medaljong.
Varför beter du dig så här?
Du har varit här i fyra år.
Du välkomnades och döptes. Du tillhör de förlorade städerna.
- Du behöver ingen medaljong. - Varför har hon en?
Hon är en av oss.
Ge mig den.
Jag behåller den.
Från och med nu ska ni samarbeta.
Ge mig yxan.
Den skyddas av en besvärjelse.
Stå upp.
- Stanna här och vakta den. - Ja.
- Vi rör oss inte. - Förstärkningen är på väg.
Kom nu.
Vad hände egentligen i dag?
Jag kan inte berätta allt, Leptis.
Men är du säker på att det är hon?
Jag hoppas det.
Ändå verkar hon...
...som en vanlig flicka.
Det måste vara hon.
Antalia skulle inte ha sänt hit henne.
Tebe, jag står vid din sida i alla strider...
...men säg vad jag slåss för.
Vet du inte bättre än att spionera på andra?
Jag tar inte ovett av en tjuv.
Hellre det än ett olycksbådande sändebud. Mitt liv var normalt innan du kom.
Slappna av. Jag blir inte kvar.
Hur tar du dig iväg utan medaljongen?
Jag ska hitta vägen.
Hur vet du det?
Jag vet det bara.
Tebe.
Benandanti vaktar huset.
- Hur många? - För många för att komma in.
Jag ser att ni inte är trötta än. Bra.
I morgon får ni hugga ved.
Huset är kallt, vi måste värma det.
Har du funnit boken?
Inte ännu.
Var är flickan?
Hon kan inte ha hunnit långt.
Vi ska hitta henne.
På tal om boken...
- ...kan du förklara vad den är? - Jag vet inte.
De säger bara att vi ska söka boken.
Vem vill ha den?
Hans eminens.
Hälsa Hans eminens...
...att Benandanti behöver pengar och hästar.
Jag ska säga det.
Men om du vill ha ett råd...
...så låter det som utpressning.
Hälsa bara.
Framåt!
Trodde du att det var flickan?
Nej.
Det är bara en varg.
I natt kan du sova bekymmerslöst.
Men om vi hittar henne så får du säga farväl.
Annars kommer män från Rom.
De torterar och bränner henne, du ser henne aldrig igen.
Släpp förbi mig. Jag måste sova.
Vi ger oss iväg igen i gryningen.
Flytta på dig!
- Varför är du så rädd för hästar? - För att jag föll av.
Jag stal en häst en natt.
Jag jagade en pojke. Vi växte upp tillsammans på ett barnhem.
En dag valdes han ut att arbeta hos garvaren.
Men han ville inte det.
Vi var i matsalen när de hämtade honom.
Jag grät.
Och skrek. Nunnorna höll fast mig. Jag var rasande.
Jag fortsatte skrika och skrika...
...tills tallrikarna började skaka.
Och plötsligt föll de till marken.
Då började nunnorna att be...
...göra korstecken och kalla mig "häxa".
Innan de kastade ut mig klippte de av mitt hår.
Det växte aldrig ut igen.
Och sedan kom Tebe.
Hon välkomnade mig när ingen annan ville ha mig.
Vad heter den här pojken?
Spirto.
Han heter Spirto.
- Har ni inte träffats på länge? - Inte sedan du kom.
Är du säker?
Jag såg dig komma hit en kväll.
Gick du till honom?
Du då? Har du en käresta där ute?
Han heter Pietro.
- Vi möttes vid floden. - Är han stilig?
Ja.
Vi ska mötas igen, han ska ge tecken.
Han ska färga vattnet rött i akveduktens fontän när vi kan träffas.
Fontänen?
Den är svår att se härifrån.
- Är ni färdiga? - Ja.
Drick upp. Det är bra för dig.
Jag känner inte igen honom.
Din far lider så av min sjukdom att han förgiftas av det.
Försök inte att förstå det.
Älska honom. Kärleken är det enda botemedlet.
Vill du läsa något för mig?
"Mäster Tristan av Cornwall älskade Isolde den blonda...
...kung Marks brud...
...och de delade hemligheten...
...att när mäster Tristan ville träffa henne,
gick han in i kungens trädgård där det fanns en fontän...
...och stillade flödet ur den porlande fontänen
som strömmade genom palatset
där den vackra Isolde bodde.
Och när hon såg vattnet stillna,
visste hon att Tristan var vid fontänen."
Jag har en överraskning. Du måste blunda.
Titta inte!
Titta.
Du stinker. Du måste bada om du vill träffa den där pojken.
Hjälp mig.
Tack.
Jag kan fläta som de gör i Rom.
- Jag har aldrig varit där. - Det är vackert.
Kvinnorna är eleganta.
Och man kan köpa alla dofter, alla sorters tyger.
Vi kan åka dit någon gång.
Jag har en till överraskning.
Med den ser du saker närmare.
De blir stora från smått.
Så att du ser din fontän.
- Vad är det här? - Titta.
- Vad ser du? - Ett moln.
- Är det magi? - Nej, inte magi. Det är vetenskap.
Vad är det? Får jag också se?
Titta, Ade. Fontänen!
Jag måste gå.
Genast.
Ta den, du behöver den.
Du såg mig komma tillbaka. Hittar du tunneln?
- Var försiktig, det är mörkt. - Jag är tillbaka innan sovdags.
Och den här.
Vet du vägen till fontänen?
Ade, var försiktig. Du riskerar ditt liv, och våra.
Du vet hur det är att älska någon i en annan värld.
Gå!
Jag har väntat länge.
Jag var rädd att inte få se dig igen...
...halvkjol.
Jag heter Ade.
Jag heter Pietro.
Jag vet.
Jag kom så snart jag såg vattnet ändra färg.
- Jag drömde om dig en natt. - Berätta.
Vi dansade.
Det var inte jag. Jag kan inte dansa.
Inte jag heller. Vi får lära oss.
Vad är det?
De letar efter dig överallt.
- Det är inte säkert för dig här. - Pietro, jag har funnit skydd.
Lita inte på någon. De kan sälja dig för en struntsumma.
- De skulle aldrig göra så. - Hur länge har du känt dem?
Det känns som en evighet.
- Alla i Serra tror att du är en häxa. - Vad tror du?
Jag tror inte att häxor finns.
- Bara i människors huvuden. - Och om de har rätt?
Om jag har en förbannelse i mig?
Jag vet inte vem jag är eller kan bli.
Det är bara boken som kan ge svar.
Vänta.
Sa hon inget?
Jag har letat överallt, hon är inte här. Hon kanske vet något.
Ni var tillsammans länge. Hur är det möjligt att du inte vet något?
- Jag vet inget. - Men ni blev vänner.
Hon sa inget till mig.
- Har hon flytt? - Nej. Hon skulle aldrig lämna sin bror.
Om de hittar henne blir hon torterad och dödad.
Tänk på det. Vad vinner du då på din lojalitet?
Hon sa att hon är tillbaka innan natten. Hon kommer.
Nog! Berätta det du vet.
Hon gick till fontänen.
Var försiktiga.
Kan du göra det här?
Ett, två, tre, fyra...
Kungadömenas bok...
...talar om den utvaldas ankomst.
Vi har alla en kraft.
Vi måste bara upptäcka den.
Och inte frukta den.
Låt henne vara!
- Slåss mot mig. - Kom an.
- Varför dödade du honom inte? - Det var en kvinna.
Undertexter: Lisbeth Pekkari