EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Säcken som omslöt dig vid födseln.
Din mor är döende.
Det sker och du kan inte hindra det.
Herre...
Du är som jag, Pietro. Den kallar oss till vårt öde.
...som visar oss vägen.
- Kämpa på vår sida. - För att du är min son.
Tro på mig.
Må modet vägleda oss! Må tron brinna i oss!
Det är strängt förbjudet att sälja mat...
...att ge mat...
...att hjälpa...
...eller tala med en ensam kvinna som inte åtföljs av en man.
Den som hjälper en häxa...
...kommer att förföljas, torteras och avrättas
i enlighet med gällande lagar.
Den som har information...
...om den unga häxan Ade Bruno...
...med fader okänd, och inte meddelar det...
...avrättas omedelbart.
Så är det sagt.
Tiden är snart inne, Ade.
När månvarvet är fullbordat...
...väcks den utvaldas krafter.
Kungadömenas bok...
...dechiffreras.
De ursinniga vaknar.
Och allt börjar om igen.
Det är mitt fel att Benandanti har boken.
Vi får tillbaka den, Ade.
Men jag är rädd att de leds av någon mäktigare än dem.
Marzio Oreggi.
Han är De ursinnigas efterträdare.
För att besegra honom får ingen tveka.
Men kom alltid ihåg att den största av alla krafter...
...är att veta vem man är.
Gud!
Du övergav mig!
Jag var inte värdig din tillit!
Jag ber dig att förlåta mig...
...om jag inte väljer den väg du har visat mig.
Gud!
Far.
Jag kunde inte rädda henne.
Jag har fått en andra chans.
Jag ska inte misslyckas.
Vi kan träffa henne igen.
- Vi kan träffa henne igen. - Vad pratar du om?
De döda återvänder inte.
Vår sak omfamnas av visdom större än oss.
Boken...
Där!
Vi kan korsa gränsen mellan liv och död.
Vi kan se henne igen.
Stanna hos mig.
Lämna mig inte ensam på denna resa.
Vi går hem.
Jag är hungrig.
Det räcker. Jag går till byn.
Hörde du inte? Det är förbjudet. Vi kan inte gå ut.
Ingen ger oss mat längre.
Här. Ät.
Det är äckligt.
Förlåt, jag övar fortfarande.
- Är det säkert att det inte är giftigt? - Visst.
Jag tror det.
Vi klarar oss själva.
De kan inte hindra oss från att jaga. Och de håller oss inte inlåsta här.
- Det här verkar inte giftigt. - Låt oss ta reda på det.
Pietro!
Den där kyssen...
Den varade inte ens i en dag.
Cesaria, jag är ledsen.
Jag har aldrig varit så förvirrad i hela mitt liv.
Jag är förbryllad.
Heter förvirringen Ade?
Nej.
Inte bara det.
Minns du när vi var barn?
Och din mor läste Tristan och Isolde?
Jag trodde det var vår hemlighet.
Cesaria.
Oroa dig inte.
Jag skulle aldrig skada dig.
Din far vill att du ska se vapnen som Spirto förbereder.
Din far behöver dig.
Såra inte honom också.
- Vad ska jag titta på? - Jag vet inte.
- De ser ut som vanliga vapen. - Ja.
Men extremt vassa.
Hans eminens ska välsigna dem i kväll på värdshuset.
- Hans eminens? - Kardinal Oreggi.
Det var honom din far gav häxboken åt.
Den enda som kan öppna den.
Mår du bra?
Jag vet inte.
Din far bad mig ta hand om vapnen.
Det är en stor ära.
Han sa att jag kan bli en Benandante i kväll.
Men du verkar inte särskilt glad.
Har du önskat något och när du varit på väg att få det,
blivit osäker på om det är rätt för dig?
Jag har ändrat mig så ofta den senaste tiden att...
...jag inte vet vad som är rätt.
Har du träffat flickan?
- Persepolis? - Ja.
Nej.
Hon har kanske nyheter om Ade.
Jag vet inte, men jag är rädd att träffa henne.
Jag förstår.
Men om du träffar henne...
...hälsa att...
Vad?
Inget.
Hälsa inget.
Jag vet inte ens vem hon egentligen är.
- Vem där? - Det är jag.
- Ska du bli en Benandante? - Du kan inte stanna här.
Vad händer med oss?
Gift dig med mig.
Om vi är gifta gäller påbudet inte dig.
Jag vill ta det från dig och gömma det.
Det har du redan gjort.
Sante polerade vapnen.
De välsignas av en kardinal i kväll på värdshuset.
Hans eminens Oreggi.
Han har boken.
Det är bara han som kan öppna den.
Vi går till värdshuset.
Sante ska få vad han förtjänar.
Det är för farligt. Det är litet och har bara en ingång.
Vi går när månen står högt, innan soluppgången.
Vi följer Oreggi när han är ensam.
Vi ser var han har boken och tar tillbaka den.
Sante då?
- Boken är viktigast. - Jag trodde att det var kvinnorna.
Vi är alla i fara.
Du vill vinna ett slag, jag vill vinna kriget.
Jag vill slåss för det som är rätt.
Det rätta är inte alltid det som är bra.
Förbered er.
Det är ett viktigt uppdrag.
Har du sett honom?
Vem?
Snälla.
Berätta hur han mår.
Han verkade...
...oroad.
Nämnde han mig?
Nämnde han mig eller inte?
- Ja. - Vad sa han?
Kom igen, berätta!
Han sa att han inte vet vem du är.
Ade!
Hon förstår ingenting.
Säg inte så.
Jag var inget innan Tebe kom.
Min bror hade just dött...
...och jag skulle möta samma öde.
Jag visste inte vem jag var.
Vet du hur det är...
...att vara kvinna...
...i denna värld och önska något annat?
Och förtjäna att dö för det?
Hon gav mig gåvan att vara mig själv.
Jag sviker henne inte.
Men han är skyldig.
Han dödade min mor och vill döda Ade också.
Jag vet att det är svårt.
Men vi måste acceptera även det vi inte förstår.
Får jag behålla den?
- Var är dockan? - Jag lagar den.
Lilla fågel!
Nej! Lilla fågel, dö inte!
Så du kan också känna döden
innan den inträffar.
Var inte rädd.
Bara de mäktigaste förstår mysteriet som binder livet till döden.
Du har en stor kraft.
Använd den. Jag kan hjälpa dig.
- Vem är du? - Jag är Marzio Oreggi.
Och vi är mer lika än du kan tänka dig.
Jag kände Oreggi.
- Han sa att jag var som han. Varför? - Vad har du sett?
Jag var ett barn.
En fågel flög, jag tittade på den och den dog.
Oreggi visste att jag hade dödat den.
Barnet, kvinnan i tornet, Pietros mamma, jag dödade dem
- och ni vågar inte säga det. - Nej.
Det är inte så.
Döden kommer alltid.
Alla vet hur döden beter sig.
Det är mycket mer komplicerat att förstå livet.
Du räddade städerna.
Du lär dig att använda livets kraft.
- Varför sa han att jag är som han? - Lyssna inte på honom.
Du bringar inte död. Tvärtom, du kan rädda alla.
Men bara om du har modet att välja ljuset.
Ade, din makt kan stoppa De ursinniga för alltid.
Men hur kan jag hjälpa andra om jag inte vet något om mig själv?
Tro mig, du hjälper redan.
Hon är upprörd.
Hon mindes att hon träffade honom som barn.
- Sa du nåt till henne? - Nej.
Stunden är nästan inne. Hon får inte tveka.
Tror du att han känner igen henne?
Jag vet inte.
Valente.
- Vart ska du? - Valente har gått ut.
Han gjorde dockan till en Benandante.
Han känner inte till den hemliga passagen.
Han såg den. Han väntade på rätt ögonblick.
Du kan inte gå ensam.
Han är allt jag har kvar. Jag svor på att beskydda honom.
Jag tänker inte förlora min bror.
Vi är redo.
Du skulle vara en perfekt Benandantiledare.
Synd att du är kvinna.
- Valente har gått. - Hans båge är inte här.
Vad har du tutat i honom?
- När gick han ut? - Jag vet inte.
Han är bara en ung pojke utan krafter. Vart kan han ha gått?
Han gjorde en Benandante av dockan.
- En pil genom hjärtat. - Sante.
Värdshuset. Han är på värdshuset.
Det är inte allt. Ade följde efter honom.
- Janara, kom. - Jag följer med.
Det du gör är inte min ensak.
Det är dags.
Varför kommer du om du inte håller med?
För att förstå.
För att veta.
I morse ville jag åka tillbaka till Rom, men sedan...
Spirto, jag vet vem min far var.
Jag måste förstå vad som händer.
Vad som förändrar honom.
Varsågoda, kom in.
Varsågoda.
För besväret.
Tack.
Bort, försvinn! Seså.
Vänta på oss hemma.
Han är här.
Stå upp, Sante.
- Den här pojken... - Din son, Pietro.
Stor är din själ.
Stor är din kraft.
Att se er... bringar glädje
till ett oroligt hjärta som mitt.
Ni Benandanti...
...utposten mot häxornas onda krafter...
...ni är mina ögon...
...när ni tvingar fram dem.
Och mina ben...
...när ni jagar dem.
Mina armar...
...när ni fångar dem för att avlägsna dem från världen.
Jag smörjer er till min armé.
Men era hjärtan får inte vackla.
Ni kommer att se...
...mörka sanningar, okända krafter.
Och ni, främst bland de dödliga...
...ska stå vid min sida.
Och genom er ledare ska ni upptäcka gränsen som skiljer...
...liv från död.
Bär den.
Som en bröstplatta skyddar den ditt hjärta, livets centrum.
Och det här...
...är ditt vapen.
En uråldrig, mäktig dolk som korsar dödens gräns.
- Far! - Valente!
Häxorna är här.
- I väg, spring! - Efter dem.
Efter dem!
Vi delar på oss!
Kom.
Stanna!
Du är väl Spirto? Persepolis är min vän.
Låt oss gå.
Ville du döda mig?
Rör honom inte!
Ingen är här.
Ade...
Kom.
Kom till mig.
Där borta!
Släpp mig!
Spring, Ade!
Valente! Kom nu!
Kom!
Skynda dig! Kom igen!
Ta ditt svärd och slå det i marken!
Valente!
Leptis!
Leptis, nej!
Kom, skynda!
- De andra då? - Rör honom inte!
- Ingen brådska. Vi har allt vi behöver. - Släpp mig!
- Jag lovade mor att skydda honom. - Vi hade inget val!
Du ljög. Du sa att vi alltid är enade. Alltid!
- Du ljög! - Nu räcker det!
Det är inte bara du som förlorat någon.
Vi gjorde det för att rädda dig.
Säkra huset.
Och vakta hela natten om det behövs.
Leptis!
Jag kände din mor.
Hon var vacker och snäll.
Men naiv och envis.
Jag är skyldig henne mycket.
Jag började utöva magi med henne.
Jag kan lära dig om du vill.
Jag har inga krafter.
Ade har.
Men snart kan jag ge kraft till den jag vill.
Inte som de som avundsjukt vaktar den.
Den som följer mig... kommer att få stor kraft.
Du är väldigt lik henne.
Jag kan få ut dig härifrån... om du för mig till Ade.
Ni får alltid vara tillsammans.
Säg bara var hon är.
Jag ska döda Sante.
Då dödar jag dig också.
Då så.
- Kom igen! - Kom nu.
Hon pratade inte.
Det kvittar. Vi har allt vi behöver för att fånga häxan.
Sprid nyheten.
De avrättas i morgon efter Ljusfestivalen.
Pojken också?
Sa inte vår Herre Jesus:
"Låt barnen komma till mig"?
Det är den enda nyckeln till fängelsehålorna. Använd den väl.
Snart är Ade tillbaka...
...och du får se din fru igen.
- Är det sant att ni dödar ett barn? - Du har sett det själv nu.
- Vi måste göra det rätta. - Jag vet inte vad det är.
Det är aldrig rätt att döda en ung pojke. Det vet du också.
Du har något i ansiktet.
Ade...
Gråt inte, min dotter.
Jag är här.
Undertexter: Lisbeth Pekkari