LONDON SEX VECKOR FÖRE VALET
- Här är bilderna. - Tack.
STORHETEN TILLBAKA TILL STORBRITANNIEN
STORBRITANNIEN ÅT BRITTERNA
Vi som land har varit väldigt tydliga med var vi står.
Vi ställde oss upp gemensamt
och sa: "Det är dags för en nystart."
Har det skett?
Har vi gått tillräckligt långt?
Inte enligt Fair Rule.
Inte enligt mig heller.
Men, viktigast av allt: inte enligt den brittiska befolkningen.
Det är därför mitt parti, Fair Rule,
har bett mig att ställa upp som kandidat i Beckton.
Och den utmaningen antar jag.
REN HUD
STORHETEN TILLBAKA TILL STORBRITANNIEN
- Vem är det? - Det är bara Vong.
- Hayashi? - Hej, Vong. Jag är hemskt ledsen.
Jag får betalt för en del extraarbete idag.
Du får pengarna på fredag. Okej?
- Om det här vore min fastighet... - Jag fattar.
Jag är ledsen, jag måste sticka.
Jag säger till hyresvärden att jag inte fick tag på dig.
Tack.
I byggnaden bakom er
satt tre av Kent Park-bombarna och bad.
Ingen där inne hade en tanke på att anmäla dem...
- ...innan de slaktade... - Wa alaykum as salaam.
Vårt budskap är enkelt.
Du bor i vårt land.
Du följer våra lagar.
Du betalar för dig.
Du pratar vårt språk.
Anglosaxiska, om jag får be!
På tal om just det - en applåd för...
Fair Rules egen Toni Gallagher.
Tack, Arthur.
Äntligen en kandidat som talar för oss.
Hela vägen till Downing Street!
Din rörelse har mycket medvind.
Inga fler skattepengar
till invandrare som tar del av vår sjukvård
medan våra föräldrar dör på sjukhus!
Du missade Arthurs tal.
Inte min grej.
- Vad är din grej, då? - Att betala hyran.
Låter rimligt.
"Snabbt och billigt" stod det i annonsen.
Om resultatet är tillräckligt bra får du mer.
- Kan du få ut dem till imorgon? - Om du kan betala mig tills dess.
Och ring mig inte när jag är på jobbet.
Ta det lugnt. Mina läppar är förseglade.
Fan! Jävla skit!
Förlåt.
Ge mig din telefon.
- Va? - Ge mig telefonen, för fan.
Hallå där! Får jag tillbaka den!
- Hallå! - ...kan inte prata engelska.
De tar våra jobb och dumpar lönerna.
Titta! Ser hur de reagerar på en laglig demonstration.
Stenkastning och våld!
Amjad!
Amjad! Min son!
- Amjad! - Pappa!
Amjad!
Min son! Min son!
Amjad...
Behöver du en ambulans?
Kaotiska scener under Fair Rules valmöte tidigare idag.
En ung, muslimsk pojke skadades allvarligt.
- Det är som en krigszon där ute. - Ja. Nån subba stal just min telefon.
- Va? Är du okej? - Ja.
Hon bara tog den.
Märkligt nog tror jag att hon svor åt mig på finska.
- Är det sant? - Vittu!
- Vad betyder det? - Fitta.
- Vad är det för fel? - Snöflingan.
Hon är här för att lära sig, Nick.
Jag driver en tidning, inte ett dagis.
Polisen håller på att spärra av vägen under resten...
- Hej. Fick du tag på den? - Ja, här.
Tack.
- Hej. - Hej.
De där ligisterna på valmötet. Hur de betedde sig och såg ut...
De utstrålar inte mycket Fair Rule men väldigt mycket AXE.
- Det är dem vi har att göra med. - Utbrytargrupp från BNP.
Deras ledare sitter inne på Hansway.
Två fall av anstiftan till rasistiskt våld.
Maggie?
Fried stack därifrån.
Lät sin underhuggare Toni Gallagher få skulden.
En kille dyker upp från ingenstans,
kastar en tegelsten, försvinner,
och så drar allt igång.
Jag ska köra bilden i vårt ansiktsigenkänningsprogram.
Annars provar jag med killarna på polisen.
Sex veckor, hör ni. Nu kör vi.
- Nina. - Lia.
Var har du varit?
Det är...
Du har kvar hängsmycket.
Jag är ledsen. Ett kort till dig.
Vad står på?
Jag är ledsen, men jag behöver pengar.
Till vad då?
Jag kan inte stanna i London.
Jag är redan sen med hyran. Jag...
Du...
Varför? Berätta.
Det är bättre att inte veta.
Grattis på födelsedagen.
Nina, vänta.
Jag kan kanske fixa lite åt dig på fredag.
Fredag?
Okej.
- Grattis. - Va?
- Det är ju din födelsedag. - Nej.
- Inte? När är den? - Imorgon.
Imorgon. Okej.
- Hur gammal är du? - Va? Gissa.
57. Jag fixar en utekväll åt dig ikväll. Okej?
- Nej, Sam. - En utekväll åt dig ikväll...
Nej, absolut inte.
Lia, det här är min nya kompis Rico.
- Hej! - Trevligt att träffas.
- Trevligt. - Grattis.
Tack.
- Visst är han snygg? - Grattis.
Hallå! Fröken Finland! Födelsedagshångel!
Hej, Nick.
Grattis!
- Lägg av! - Oj!
Vad är hennes problem?
Minns du hur du kände när din första artikel publicerades?
Absolut. Min redaktör rev sönder den och kallade mig "talanglös nolla".
Och gissa vad?
- Jag överlevde. - Tiderna förändras, Nick.
Kan inte du ge mig lite sensitivitetsträning över en middag?
Grattis på födelsedagen.
Öppna det.
Öppna nu.
Du får ta det som en ursäkt.
Mari.
Vilken slump att jag springer på Londons enda finska telefontjuv.
Det är en utrotningshotad art.
Men du bryr dig inte om dess överlevnad.
Vad ska det betyda?
Du slaktar mitt språk.
Jag är född i Porvoo.
Men sen flyttade jag och min familj till Göteborg.
Jaså?
- I Sverige. - Jag förstår.
Sätt upp det på mig.
- Skål. - Skål.
Jag heter Lia.
Men det vet du väl redan, eftersom du dök upp på min fest.
Jag ringde det senast uppringda numret i din telefon - Sam.
Jävla Sam. Sam är en skvallerbytta.
Förlåt för det där med telefonen. Jag hann inte förklara mig.
Tack.
Jag borde gå.
Ha en kul fest.
Du får gärna vara med.
Kom så får du träffa skvallerbyttan.
Vill nån ha nåt mer att dricka?
- En till prosecco. - Det är bra, tack.
Mr Prosecco, vill du hjälpa till?
Visst.
Vad sysslar du med?
Två flaskor prosecco, tack.
- Kom igen. Han är söt och rolig. - Ja.
- Men du jobbar. - Ja, chefen.
- Okej? - Visst. Kom.
Tack, Nick.
Ingen orsak.
Vi kan väl leka en lek som heter
"Hemligheter och lögner".
Okej.
Jag gissar nåt om dig
och du berättar för oss alla om det är sant eller inte.
Och sen dricker vi.
- Okej. - Okej.
Jag börjar.
Med... Med dig.
Du var 14 år när du berättade för dina föräldrar att du var gay.
De blev jätteglada över det.
De visste nämligen att du var gay
långt innan du gjorde det.
Är det sant?
Wow.
För fan!
Men det är sant?
Det är väl det.
Jag måste väl dricka.
- Det måste vi allihop. - Det är ett bra trick.
Funkar det på dig också?
Okej, min tur.
Nej, inte hon. Hon är känslig.
Okej.
Du blev sexuellt utnyttjad av din pappa när du var liten.
Är det sant?
Totalt skitsnack!
Nu räcker det för min del.
Nick!
Grymt bra partytrick, Mari.
- God natt, hör ni. - God natt.
Jag måste också gå.
- Tack, Mari. - Tack, Mari.
- Trevligt att träffa dig. - Trevligt att träffa er också.
God natt, Mari.
Magikern Mari.
Du jobbar alltså för en tidning?
Ja, en tidning.
New Level.
Jag är biträdande redaktör.
- Jaså? - Ja.
Är det en politisk tidning?
Ja.
Kan man få en rundtur på redaktionen?
Ja.
Kanske i nästa vecka.
Jag menade snarare nu.
Nu?
Jag är ledsen. Jag svär, jag har aldrig berättat det där för henne.
Vi ses på jobbet. Okej?
Det här kommer att bli min död.
- Det är stort. - Ja.
Det är stort.
- Gillar du det? - Ja.
Ja.
Ja, det är stort.
Det här är...
Det är designavdelningen.
Där sitter Lia och jobbar.
Här sitter jag.
Jag ska få ett eget kontor. Det är bara...
- Vem sitter där, då? - Det gör Dönick-Nick.
Och var ska du och jag ha sex?
Var som helst.
Jag är verkligen ledsen.
- Jag drack så mycket. Jag måste... - Gå du bara.
- Okej? - Ja.
- Säkert? - Ja.
Okej.
Vi borde verkligen inte vara här inne.
Följer du alltid bara reglerna?
Nej.
Telefonen.
Pengar.
Vad i helvete?
Jag menar...
- Tack. - Ingen orsak.
Jag får återgälda dig sen.
Jag menade inte att skapa problem för dig.
Han kommer över det.
Hur kunde du...
Hur visste du det där om Nick?
Hur gjorde du?
Det är bara en ovana.
En ovana.
Du.
Snapps med smak av tjära.
Vissa läser böcker, jag läser folk.
Du hade rätt om hans pappa.
- Men han berättade det i förtroende. - Glöm honom. Han är en skitstövel.
Ja, men även om han är det...
- ...så behöver jag jobbet. - Ja.
Vissa behöver skyddas
även om de tror att de inte behöver det.
Jag skyddar mig själv genom att hålla mig undan.
Från vem då?
Säg det, du.
Jag läser människor, inte tankar.
Men jag kan läsa dina.
Och jag ser att du tänker dricka upp
min schnapps ensam.
MÖT MIG VID DEN GAMLA GÅNGVÄGEN I BECKTON KL 07:00.
TA MED DET DU KAN.
- Snälla... - Sätt dig.
Snart.
Ta henne.
Gör henne redo där nere.
Oroa dig inte. Jag kommer snart tillbaka.
- Ta henne, sa jag! - Yalda. Snälla. Yalda!
Kom här. Sätt dig.
Jag kan väl få fixa dina naglar?
Vi har jobbat ihop länge, Nina.
Vi är vänner.
Du är inte som de andra tjejerna.
Du kan bo var du vill.
Träffa vem du vill.
Så länge du håller din del av avtalet.
Och du, Nina.
Ibland behöver mina vänner få se
vad som händer med dem om de inte beter sig som mina vänner.
Kom.
Håll er bakom avspärrningen.
Jag sa "bakom avspärrningen". Vad är det för fel på dig?
Idag hittades en ung kvinnas kropp i närheten av hamnen.
Enligt polisen var hennes ansikte helt förstört av syra.
- Hej. - Hej, det är telefontjuven.
Hej.
Var är du?
Beckton High Street, vid kanalen.
Hur så?
Vill du ha sällskap?
Jag är inte långt därifrån.
Enligt nyheterna hade de bränt bort hennes ansikte med syra.
De tog ut hennes tänder.
Inte ens polisen kan identifiera henne.
Du vet alltså inte om det var din vän Nina eller inte.
Det var här hon ville träffas.
Men du kan inte vara säker, eller hur?
Tänk om det inte är hon?
Hon är i nån jävla knipa.
Jag har några vänner som kanske kan hjälpa till.
Vad då för vänner?
Du kan få träffa dem nu om du vill.
Jag måste dela ut några flygblad.
Så här är det:
Vi höll ett fredligt valmöte.
Sen dök mobben upp från moskén.
En av dem kastade en sten.
En liten pojke blev allvarligt skadad.
Media...
- Är du redan klar? - ...vill ha nån att skylla på.
Jag för över lönen ikväll.
- Det är rätt enkelt. - Tack.
Vi skyller det på den stenkastande muslimen.
Vi sysslar inte med stening i det här landet.
Arthur växer tydligen på dig.
- Vi har lagar. - Njut av föreställningen.
Och vi har yttrandefrihet.
Och så vill vi att det ska förbli!
Njut av lönen.
- Följde du efter mig? - Hur så?
Har du nåt att dölja?
- Fried är inte den du tror. - Vad har du med det att göra?
Det är mitt jobb.
Vad då för jobb?
Jag har i alla fall ett jobb.
Grafisk formgivning.
Jag skiter totalt i politik. Jag bryr mig inte.
New Level, Fried... Bara de betalar hyran.
Jag kan hjälpa dig med det.
Kom och träffa mig imorgon så ska jag förklara allt.
Var bor du?
Du följde efter mig hit. Du hade min telefon.
Du vet redan, eller hur?
Brittiska... Och stolta!
- Vad är vi? - Brittiska och stolta!
Brittiska och stolta!
- Va? - Lita på mig.
Du skojar!
Jag ser inget.
Du ska få träffa några.
Lia, det här är Paddy.
Han har hand om utredningar.
- Det här är Maggie. - Hej.
Jag är vem du än vill att jag ska vara.
Det här är Berg.
Rekvisita, logistik.
Jag förstår om det känns märkligt. Du får ha tålamod med oss.
Rico har du redan träffat.
Han har hand om tekniken.
Hej, Lia. Hur är det med Sam?
Så.
Den här lilla pojken...
Amjad.
Han skadades under Frieds valmöte.
Hans pappa - Mohammed Latif.
Inga kopplingar till politik eller extremism över huvud taget.
Amjad intensivvårdas. Han kanske inte överlever.
Toni Gallagher drev Fair Rule från sitt sovrum
när alla anhängare var skinheads.
Sen dök Fried upp.
Han fick dem att framstå som finare.
Han lät Toni sitta med vid vuxenbordet.
Gallagher hade tidigare varit med i AXE.
Ja.
I vårt jobb möter man alla slags figurer.
AXE. Allies Across England - "Allierade i England".
Ett otäckt gäng.
Gallagher arrangerade valmötet.
Hon valde att hålla det mitt emot en muslimsk samlingslokal.
Den här killen dök upp från ingenstans.
Kastade en tegelsten, försvann.
AXE-gänget var redo.
Som om det var en signal.
De orsakade det mesta av skadorna.
Så...
Ni antyder alltså att hon arrangerade en attack mot sitt eget valmöte?
- Eller Fried. - En oprovocerad attack av invandrare.
Under ett fredligt, brittiskt valmöte.
Frieds opinionssiffror har ökat med tio procentenheter.
Det är honom du jobbar för.
- Vilka är ni? - Det har jag ju berättat.
Nej, inte ni...
Det här!
Vi kallar det Studion.
Vi... fixar saker.
Vi ger röst åt folk som känner sig ignorerade.
Vi jobbar för ökad jämlikhet.
Eller hjälper till i mordutredningar.
Kan vi få prata i enrum?
Du sprang inte på mig av en slump på valmötet, va?
Spelar det nån roll?
Ja.
Det där är en guldgruva.
Min far ägde den.
Pappsen ägde... en guldgruva?
Och du klagar på mig
för att jag gör flygblad åt Fried.
Jobba åt vem du vill.
Helst vill jag att du jobbar för mig.
Behöver ni en formgivare?
En designer på insidan av Frieds kampanj.
Rapportera bara vad du hör.
Inga fler bekymmer med hyran.
Och så hjälper jag dig att hitta Nina.
Inga problem.
Förutom att stöta på de där värstingarna i en mörk gränd.
Eller typ hamna i fängelse.
Den enda som ska i fängelse är Fried.
Det här är inget för mig.
Jag måste verkligen till jobbet nu.
Vänta.
Fundera på det.
Här är adressen.
Om du ändrar dig
är jag där vid åtta.
Jag skjutsar hem dig.
"Kram från Lia".
Kan du göra mig en tjänst och köra namnet "Lia" lokalt åt mig?
Lima, Indien, Alfa. Ett förnamn.
Det ska vara en blondin i trettioårsåldern.
Hör av dig.
- Har du sett den här personen? - Nej.
- Nina. - Nej.
- Det är lugnt. - Okej.
Hej.
Hoppa i.
Jag går inte direkt runt med en baddräkt i väskan.
Jag gissade din storlek.
Va?
Den ligger där uppe.
Hur träffade du Nina?
Hon hittade mig mitt i ingenstans.
Jag var helt ny i London. Jag hade inga pengar alls.
Hjälpte hon dig?
Ett jobb.
Vad då för jobb?
Sålde du sex?
Det var inte min grej.
Lika lite som det är min grej att vara spion.
Du behöver inte spionera.
Du ska bara sitta på kontoret i två veckor.
Lyssna.
- Bara lyssna? - Bara lyssna.
Okej.
Förresten...
Nick kommer att sluta.
Han kommer inte att vara ett problem längre.
Va?
Kom in.
Vad är det?
Har du sett det?
Det är Kacey.
Inte konstigt att hon stack.
Den ansvarige utgivaren har bett Nick packa sina saker.
Du hade rätt om honom.
Han är en skitstövel.
Det är inte i min smak, dock.
- Stäng av. Jag måste sticka. - Vart ska du?
Varför berättar du inte?
Ingen chef tills vidare. Okej?
Fattar ni vad ni har gjort?
Ni har krossat honom.
- Hur hittade du oss? - Det här är hans liv.
Det är hans jobb, hans allt.
Så det är okej att han knullar praktikanter?
Nej.
Men vem dog och gjorde er till Gud?!
Den där filmen är bara toppen av ett isberg.
Det är mer än så. Trakasserier, mobbning.
Jag kommer inte att behöva den här.
Nej, behåll den.
Som en påminnelse om verkligheten.
Vi kämpar för alla som inte har nån röst.
Inte bara för våra vänner.
TILL LIA FRÅN MATTI
Hej, mamma. Det är jag.
Jo, det är bra.
Har du gett honom min adress?
Matti. Har du gett honom min adress?
Ja, nej, bra.
Men han bad dig skicka kortet. Fy fan, mamma, du...
Men han kan inte förändras!
Han kan inte förändras!
Jaså?
Om du vill hjälpa honom ska du sluta prata med honom.
Och om du nånsin berättar för honom var jag bor...
Lia.
Jag kom bara för att tacka dig för hyran.
Och dessutom:
Det var ju för flera dagar sen.
Semester.
Den är helt underbar, Vong.
Tack.
Okej, då går jag.
Vong?
Om du märker att nån hänger runt här...
Vem som helst?
Eller nån särskild?
Det finns en person jag inte vill träffa.
Okej.
Minns du, Aarne? Det var här vi bodde förut.
Minns du?
Kom, Aarne.
Aarne, Aarne! Lugna dig!
Lugna dig, lugna dig!
Hur tänkte du, pappa?
Du vet att han är fruktansvärt rädd för det där huset.
Jag vet.
Jag ville bara visa det ifall vi skulle kunna bo där.
Vi får prata mer senare.
Okej? Hej då.
Jag hoppas att han blir frisk, mamma.
Undertexter: Anna Eidhagen www.plint.com