NETFLIXOVA SERIJA
Grobovi.
Groblja.
Vrhunska zbirka.
Slojevi zemlje odvajaju drevne pokojnike,
poganske i svete.
Vješticu, vješca, sveca.
Tlo je puno tajni
i blaga.
Za štetočine koje jednako nezainteresirano žvaču drvo ili kost
ono je hrana.
A za čovječanstvo
obilje.
Naša je današnja priča Štakori s groblja,
a redatelj je Vincenzo Natali.
ŠTAKORI S GROBLJA
Ljepotica.
Jest.
Zacijelo je bila profinjena dama.
Po izgledu, čak i u ovakvu stanju,
rekao bih da je bila lijepa.
NAŠA VOLJENA
Hej, ali nikad se ne bi ovako fino ponašao da diše.
Ja uzimam što mogu.
Kao i ja!
NA TEMELJU KRATKE PRIČE HENRYJA KUTTNERA
Torba, ako može.
Zovem se Masson.
Ja sam upravitelj ovog vrta sjećanja
iz kojega tako drsko kradete.
-Nemate što reći? -Imajte srca.
-Glupi smo i ne znamo bolje. -Da.
Dopustite da vas prosvijetlim.
Jeste li svjesni toga da su temelji društva
izgrađeni na poštovanju mrtvih?
Prestali smo biti majmuni kad smo iskopali prvi grob.
To je bilo rođenje civilizacije.
No bit će to kraj kad prestanemo odavati počast onima prije nas.
A sad,
idemo.
Nećete nas predati polic…
Bijedno.
Da te vidimo.
Evo ga.
O, da!
Evo ga.
Doista temelji društva.
Dobro.
Ma daj.
Ti!
Dobro.
Ovamo.
Da, nastavi.
Onda?
-To je sve? -Kako to mislite?
To je dovoljno za ovaj mjesec.
Time ne mogu pokriti ni kamate.
Medaljon je srebro.
To je kositar.
Srebro.
Kositar.
Već treći put dolaziš bez ičega.
Dao bih ti priliku,
ali moji poslodavci nisu toliko dobrostivi.
Počeli su misliti
da možda zadržavaš najbolje za sebe.
Vrijeđate me, gospodine.
Massoni otplaćuju svoje dugove.
Žrtva sam pogreške za kartaškim stolom
i namjeravam to otplatiti.
Problem su štakori.
-Štakori? -Da, napali su moje groblje.
Te zvijeri kradu trupla prije negoli izvučem nakit za trgovanje.
Često nakon mnogo sati kopanja na hladnoći u tmurnim noćima
otkrijem da je lijes samo prazna kutija.
Želiš reći da štakori kradu trupla iz lijesova.
Upravo to govorim. To je pošast.
Naspram negdašnje zarade ovo su mrvice.
-Ne. Štakori to ne mogu. -Prijatelju, itekako mogu.
Salemski štakori nisu obični.
Dolaze iz dalekih zemalja. Već stotinama godina.
Otkako luka postoji,
dolaze na brodovima koji se vraćaju iz Malezije, Kine, Obale Bjelokosti
i egzotičnih zemalja u kojima su ta stvorenja nadahnjivala religije.
Ako ništa drugo, studirao sam povijest.
Poznato je da je u davna vremena,
kad je Cotton Mather lovio salemske zle heretike,
ispod ovih sajamskih ulica postojala mreža pećina.
Sotonističke crkve
organizirale su sablasne orgije
i izopačile sakramente do neprepoznatljivosti.
Samo Bog na nebu zna što se tamo razmnožava.
To su štakori.
Samo ih ubij.
Poslužio sam se lukavstvom i grubom silom da uništim te štetočine.
Zamke, otrov, čak i plin. Ništa ih nije zaustavilo.
Njihovi su tuneli kompleksni i dobro osigurani.
A ja imam klaustrofobiju. Ne podnosim male prostore.
Od davnog incidenta u ledenici.
To nije vaša briga. Ja ne mogu
probiti ograde unutar kojih se okupljaju.
Sve to vrijeme postaju hrabriji.
Ovako izgleda ugriz štakora.
koji sam zadobio dok sam ovo pokušavao izvaditi.
Bol je bila nepodnošljiva, ali nije bila ništa
u usporedbi s onim što sam pretrpio
kad su mi zabijali igle protiv bolesti.
Više ne znam što bih.
Preklinjem vas i vašeg poslodavca da mi pokažete bar malo milosti
ili bar strpljenja dok se borim s ovime.
Potrošio sam strpljenje slušajući te
kako blebećeš.
Što se tiče poslodavaca,
dat će ti jedan tjedan.
Na vašem mjestu, g. Masson,
otplatio bih dug.
U suprotnom
više nećeš raditi na groblju.
Ti ćeš biti nečiji posao.
Zadrži kositar.
Odlazi.
Dooley!
-Je li ovdje? -Rekao sam ti da ne dolaziš ovamo.
Pa, je li?
Nije, hvala Bogu. Obavlja neki posao,
ali mogao bi se vratiti, pa budi brz.
Moram znati imaš li što obećavajuće.
Ovaj tjedan ništa. Ništa posebno.
-Mogu li pogledati? -Ne dolazi u obzir.
Ne razumiješ. Ovo je pitanje života ili smrti.
Ja se bavim samo potonjem.
U ovom slučaju imamo samo sirotinju i skitnice.
Nitko posebno vrijedan.
Možda postoji nesretna duša koja je, kao ja, nekoć bolje živjela
i dobila zlatne plombe prije negoli je propala.
-Trebam samo minutu za provjeru. -Ne može.
Daj, Dooley.
Prijatelju.
Koliko sam ti puta pomagao u prošlosti?
I ostavljao više nego što smo se nagodili.
Samo ću ti uz jedno dopustiti da pregledaš trupla.
O, Dooley.
Očekivao sam više.
Vražji eliksir.
Kad bi se bar uspio suzdržati.
Toliko ih danas skonča u mračnim užicima.
Molim se za to da ne završiš među njima.
No zato sam
došao pripremljen.
Evo ga.
Još tražimo glavu.
Pronađena je u kadi.
Kao juha.
Stara se dobro brinula o zubima.
Drvene proteze.
Dobra izrada.
-Nažalost, podcijenjena na tržištu. -Dovraga!
Rekao sam ti.
Svijetu su ostavili samo svoje posmrtne ostatke.
-Što je to? Unutra. -Ništa vrijedno.
Hajde, imao si priliku. Idemo.
Dobro.
Pusti ga. Tek je stigao.
Mrtvozornik ga još nije pregledao.
-Aleluja! -Jesi li poludio? Važan je.
-Bogati brodski trgovac. -Da.
Ogrebi ga i mrtvozornik će znati.
Zatim će početi postavljati pitanja. Znaš li koliko će brzo
otkriti detalje našeg dogovora?
-Trebam te zube. -Pričekaj do sutra i pustit ću te…
Sutra će biti prekasno. Pod zemljom će ga se dočepati štakori.
Ovuda, gospođo.
O, Bože.
Dragi moj Winstone.
Smiri se, majko.
Oprosti, ali…
Čini se kao da je živ.
Kao da drijema poslijepodne.
Učinite što morate, ali sačuvajte mu izgled.
Za bdjenje bih ga odjenula u najbolje.
Sva će mu odličja biti na prsima,
a u ruci će mu biti
sablja koju mu je darovao kralj Đuro.
Njegov najvrjedniji imetak.
Sigurna si, majko? To je neprocjenjivo. Kad je zakopaju, zauvijek će se izgubiti.
Srami se, dijete.
Tvoj otac ne bi htio drukčije.
Ništa nije previše za posljednju počast.
Noć u gradu Ne bi nam naštetila
A mi ćemo se svi Kretati iza tebe
Kretat ćemo se u kočijama Svi ćemo…
Ugodnu večer, gospođo i gospodine.
Odjebi!
„Dug je put i težak,
koji iz pakla vodi prema svjetlu.”
Veća istina nije napisana.
Bit će pod zemljom tek nekoliko sati.
Te ga se štetočine ne mogu dočepati tako brzo.
O, Bože.
Molim te,
imaj milosti.
Bar ovaj put.
Ne! O, Bože!
„Naša je ljubav pokopana s tobom.”
Kakav dirljiv epitaf…
Zauvijek ostaje s njim.
Gospođo,
zovem se Masson.
Ja sam upravitelj konačnog počivališta vašeg muža.
Moja će misija biti
da mu osiguram očuvanje integriteta u vječnosti.
Izvolite.
Gospodine Bože, naš si izvor života.
U tebi živimo, krećemo se i postojimo.
Vodi nas u svoje kraljevstvo po sinu, Isusu Kristu, našem Gospodinu.
Čuvaj nas, u životu i smrti,
u svojoj ljubavi
i svojom milošću.
Amen.
Još malo.
To je to.
O, ne.
Bože, nemoj da bude prekasno.
Što?
Ne. Što? Ne.
Ne, molim vas!
Ne!
O, Bože.
Hajde, Massone. Ovo je tvoj ponos, tvoja nagrada.
To!
Imam te.
Hladno!
Hladno je! Tama! O, Bože!
O, Bože! Ne.
Dobro, diši.
Preživjet ćeš ovo.
Hoćeš.
Gdje ste?
Osvetit ću vam se!
Pazite što vam kažem!
Masson će se vratiti s paklenim ognjem i uništiti vas
i sve vaše zarazne rođake!
Diši.
Pametno, Massone. Pametno.
Nikad ne odustaj.
Tako ćeš ih pobijediti.
Što?
O, Bože!
Ne! O, Bože!
Bože! Ne!
O, Bože!
Bože! Ne!
Bože!
Što?
O, Bože!
Isuse Kriste!
Massone, prokleti sretniče.
Sotonistička crkva.
Slava Bogu!
Da.
Dođi k meni, dušo.
Dobro.
Idemo. Dođi.
Dođi.
Aleluja!
Imam te!
Moje!
Moje.
Moje!
O, Bože.
Isuse na nebu! Kunem ti se vječnom pobožnošću!
Predat ću svoje srce tebi i samo tebi!
Sažali se nad jadnim Massonom.
Moje!
Hajde.
Hajde, padni! Proklet bio!
Hajde.
Moje.
Moje!
Svjetlo.
O, Bože!
Moj…
Hvala, Isuse. Kajem se!
Dolazi novi Masson!
„Dug je put i težak,
koji iz pakla vodi prema svjetlu.
Dug je put i težak,
koji iz pakla vodi prema svjetlu.
Dug je put i težak,
koji iz pakla vodi prema svjetlu.
Dug je put i težak, koji iz pakla vodi prema svjetlu!”
POČIVAJ U MIRU
Ne.
Ne!
Ne ovako!
Ne!
Hej,
nije li to…
Nek' sam proklet!
Jest.
Prijevod titlova: Iskra Pintarić Bedeković