‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫כוכב נופל‬
‫חוצה את שמי הלילה האדירים והאדישים.‬
‫אולי הוא נושא איתו תשובה‬ ‫לאותה שאלה עתיקת יומין:‬
‫האם אנחנו לבדנו ביקום?‬
‫מוקלטת על מכשיר צנוע,‬
‫מוכתמת בדם ובמוות,‬
‫התשובה הנחרצת והמבעיתה היא… ״לא״.‬
‫סיפורנו היום הוא ״הנתיחה שלאחר המוות״,‬
‫והבמאי: דייויד פריור.‬
‫- הנתיחה שלאחר המוות -‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ג׳ו, מה לעזאזל אתה עושה שם?‬
‫אתה תהרוג אותנו! השתגעת?‬
‫מה הבעיה שלך, בנאדם?‬
‫אתה מנסה להרוג אותנו?‬
‫רגע, מה זה?‬
‫- מילברוק -‬
‫- נעדר‬ ‫רונלד הנלי -‬
‫- נעדרת‬ ‫שרון סטארקר -‬
‫- מבוסס על סיפור קצר מאת מייקל שיי -‬
‫- מזנון ביילי -‬
‫- פורדהם מיוצ׳ואל‬ ‫ביטוח -‬
‫- השריף של ביילי מצטיין תחת לחץ -‬
‫רזית כל כך.‬
‫אפשר להשתמש בך בתור שוט.‬
‫מה הסוד שלך?‬
‫אתה יודע… ביולוגיה.‬
‫קארל, טוב לראות אותך.‬
‫גם אותך, נייט. המון זמן עבר.‬ ‫-תן לי את זה.‬
‫אתה בטח תשוש.‬
‫אכלת? אני יכול לשלוח מישהו.‬
‫לא, קפה יספיק לי.‬
‫מה שלום אמה?‬
‫היא בסדר.‬
‫מה שלום הילדים?‬
‫הקן תכף מתרוקן, תודה לאל.‬
‫וסינדי מאוהבת.‬
‫נייט ג׳וניור רוצה להיות עורך דין עכשיו.‬
‫אתה בטוח שלא בא לך לאכול משהו?‬
‫אולי תספר לי מה קורה פה?‬
‫מה אמרו במונטגיו?‬
‫לא הרבה. עשרה גברים נהרגו.‬
‫תשעה גברים,‬
‫ובנזונה לא אנושי אחד.‬
‫איך היית קורא לגבר ש…‬
‫גרוע עד כדי כך?‬
‫מה וודלטון יעשה?‬
‫עמדתו של משרד חוקר מקרי המוות,‬
‫היות שחוק הפיצויים ברור,‬
‫היא שפיצויים במקרה של מוות ישולמו אך ורק‬
‫לשארים של עובדים‬ ‫שמותם נגרם כתוצאה מהעסקתם,‬
‫לא רק במהלך העסקתם.‬
‫״מוות בידי מטורף״ אינו סיבה מספקת.‬
‫הוא כמעט פקד עליי למצוא סיבה‬ ‫לקיים נתיחה שנייה בעיר.‬
‫״פורדהם מיוצ׳ואל״ מדברים מגרונו.‬
‫בהחלט,‬
‫והם קנו כל מערכת בחירות‬ ‫שהוא התמודד בה בחייו.‬
‫אם זה היה תלוי בהם, המשפחות לא היו מקבלות‬ ‫אגורה שחוקה כדי לקבור אותם.‬
‫הדעת לא סובלת את זה.‬
‫מה אני אמצא, נייט?‬
‫הייתה פצצה?‬
‫החוקרים הסיקו שישנן ראיות עקיפות חזקות‬ ‫לכך שמדובר בפצצה.‬
‫זה הכי טוב שהם הצליחו?‬
‫ומה אתה חושב?‬
‫אני חושב שאני קוללתי.‬
‫קוללת?‬
‫כן, ברפיון…‬
‫וחוסר תועלת.‬
‫חפים מפשע נענשים, והכול אבק ותו לא.‬
‫אני חושב שאלוהים קילל אותי, באמת.‬
‫נייט, אני מכיר אותך ארבעים שנה.‬
‫אני אומר לך מכל הלב:‬
‫אתה לא כזה מיוחד.‬
‫זה אגו.‬
‫מי אתה שתטען שקוללת יותר מכולנו?‬
‫אם אתה מקולל,‬
‫כולנו מקוללים.‬
‫והתכוונתי לזה במובן הנחמד ביותר.‬
‫אתה צודק. נהייתי נרגן.‬
‫קארל,‬
‫זה אחד מאותם סיוטים אמיתיים,‬
‫כזה שאף פעם לא מצליחים לפענח.‬
‫ספר לי מה קרה.‬
‫לפני חודשיים,‬
‫איש אחד נעלם.‬
‫רונלד הנלי.‬
‫פועל במפעל. איש משפחה.‬
‫פשוט נעלם כלא היה.‬
‫אחרי שבוע בערך,‬
‫הבעלים של המכבסה נעלמה גם היא.‬
‫שישה אנשים, תוך קצת יותר מחודש,‬
‫נעלמו.‬
‫לכאן!‬
‫הסגנים שלי ואני…‬
‫לא הבאנו שום תועלת.‬ ‫יכולנו כבר להישאר במיטה.‬
‫שריף, לא נמצא כלום בקטע המערבי.‬ ‫גם אם ניקח חלק מהמתנדבים…‬
‫כאן! מצאנו משהו.‬
‫בסופו של דבר,‬
‫מצאנו גופה.‬
‫תפתחו את זה, למה אתם מחכים?‬
‫זה לא משהו שחיה עשתה.‬
‫זה נעשה בסכין.‬
‫זה היה ביתור נקי.‬
‫אבל בשר מבותר מדמם‬ ‫אפילו אחרי שמנקזים אותו.‬
‫לא הייתה טיפת דם אחת.‬
‫הוא היה חיוור כמו בשר של דג.‬
‫מטמנה, אם כן?‬
‫כן.‬
‫כמו ששומרים צלי בשר במקרר‬ ‫כדי להכין ממנו כריכים.‬
‫עוד אחת.‬
‫הזרוע שלו פה.‬
‫זהו.‬
‫טוב. תארזו אותו.‬
‫תקשרו ותחזירו אותו לעץ.‬
‫כן, המפקד.‬
‫אתם ציידים?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אני מסמיך אתכם לבצע את המשימה.‬
‫הדבר שהשאיר את זה יחזור הנה.‬
‫אני צריך שאחד מכם…‬
‫ג׳ים דודג׳, אדוני.‬
‫דודג׳?‬ ‫-כן.‬
‫תארבו מאחורי הגבעה הזאת, טוב?‬
‫כן, ו…‬ ‫-אוונס.‬
‫אוונס.‬ ‫-אוונס.‬
‫אני צריך שתשגיח על האזור שמדרום. בסדר?‬
‫אני חושב שעדיף לעשות את זה משם, אדוני.‬ ‫יש שם תצפית טובה יותר על השביל.‬
‫טוב, רואים שאתה האדם הנכון למשימה.‬
‫אתם תהיו במשמרת הראשונה.‬
‫לורנס, דייויס, תנו להם את הז׳קטים שלכם.‬
‫יהיה קר הלילה. תנו להם גם מכשירי קשר.‬
‫לקחתי את הפילם לפיתוח.‬
‫נתתי את ההדפסים לסופי,‬ ‫והודעתי בטלקס לכל המחוזות במדינה.‬
‫טוב. אנחנו נחזור העירה.‬
‫אם יקרה משהו, לא משנה מה,‬ ‫אל תעשו כלום, רק תשגיחו. בסדר?‬
‫נחזור בעוד חמש שעות.‬
‫עשינו סיבוב קצר, וישר חזרנו לשם.‬
‫אוונס.‬
‫דודג׳?‬
‫דודג׳.‬
‫דודג׳, אתה שומע?‬
‫דודג׳, האם שומע?‬
‫בן זונה.‬
‫לא נותר מהם שום זכר?‬
‫התחשק לי לשבור למישהו את הראש.‬
‫למחרת בבוקר קיבלתי טלפון מהשריף של רייקהל.‬
‫הוא אמר שהגופה שלנו‬ ‫עונה לתיאור של איש בשם אייבל דוהרטי,‬
‫פועל במפעל בקונווד.‬
‫גם הוא נעדר.‬
‫הוא נראה לאחרונה בבר‬ ‫בשם ״פונדק נהגי המשאיות״‬
‫בזמן השלג המאוחר שהיה פה.‬
‫רום ״החווה של מגי״, יקירתי.‬
‫עם קרח.‬ ‫-בסדר.‬
‫ובירה ״האמס״ כתגבורת.‬
‫בכיף. פונדק.‬
‫היי, טראוויס! טלפון!‬
‫סייקס?‬
‫סליחה?‬ ‫-אדי סייקס.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה פה?‬
‫מצטער, כנראה התבלבלת. שמי ג׳ו אלן.‬
‫אין מצב. אתה אדי סייקס.‬
‫עבדנו יחד בקונווד המון זמן.‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫שתית יותר מדי, או מעט מדי, חבר.‬
‫קבענו לדוג פורלים לפני חודשיים, ולא באת.‬
‫פורלים? הייתי בא.‬
‫אבל לא באת.‬
‫מי אמרת שאתה חושב שאני?‬
‫חשבתי שאנחנו חברים.‬
‫כן, בטח שכן.‬
‫לאן נעלמת, אדי? אתה פשוט…‬
‫כמו שאמרתי, אני ג׳ו אלן.‬
‫התבלבלת.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫אגלה לך,‬
‫אבל לא כאן.‬
‫במקום שקט. שהכפריים האלה לא ישמעו.‬
‫זה סוד.‬
‫אנחנו חברים, לא?‬
‫חברים טובים.‬
‫בעצמך אמרת, נכון?‬
‫אולי נוכל להיות חברים הכי טובים.‬
‫אני…‬ ‫-תפיל את הבירה שלך לרצפה.‬
‫תהיה מגושם.‬
‫תגיד שאני חבר שלך.‬
‫תבקש שאסיע אותך הביתה.‬
‫הביתה?‬
‫עכשיו.‬
‫שיט, גבר…‬
‫תראה מה עשית. אולי אתה צריך טרמפ.‬
‫לא.‬ ‫-תן את המפתחות, גולם שכמוך.‬
‫קדימה.‬
‫אסיע אותך הביתה.‬
‫סייקס היה פועל נודד.‬
‫דווח על היעדרו לפני תשעה חודשים.‬
‫הוא סיפר לחבר שלו שהוא יוצא לטייל ביער.‬
‫רצה לראות מטר מטאורים.‬
‫מאז הוא לא חזר לעבודה.‬
‫אחרי שבוע הוא הופיע, בביילי,‬
‫תחת השם ג׳ו אלן.‬
‫שמעתי שמתגורר פה איש בשם ג׳ו אלן.‬
‫כן. הוא בעבודה כרגע,‬ ‫אבל אתם מוזמנים להיכנס ו…‬
‫מר אלן!‬
‫ממשרד השריף.‬
‫נכנסים.‬
‫- דרכון בריטי‬ ‫ג׳וזף א. אלן -‬
‫- כרטיס עובד‬ ‫אייבל דוהרטי -‬
‫מה זה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫הוא אמר… כלומר,‬
‫ראיתי אותו מכניס את זה,‬ ‫והוא אמר שהוא הביא את זה מהיער.‬
‫מהיער?‬
‫כן.‬
‫הוא מצא את זה בזמן מטר המטאורים.‬
‫אני שונאת את זה.‬
‫זה מסריח וזה שעיר.‬
‫אמרתי לו לזרוק את זה לפח,‬ ‫אבל הוא נעץ בי כזה מבט…‬
‫בקרוב חילופי משמרות בבראדוק, לא?‬
‫בעוד עשר דקות.‬
‫לורנס, זה קרייבן.‬ ‫תיפגש איתי במכרה בראדוק פורק דחוף.‬
‫תביא איתך כמה שיותר סגנים.‬ ‫וסופי, תתקשרי לשם ותודיעי.‬
‫החשוד הוא כורה בשם ג׳ו אלן,‬ ‫או אולי אדוארד סייקס.‬
‫ברגע שתגיע, תיצור מתחם מאובטח‬ ‫ותדאג שהוא יסתום את הפה.‬
‫איש בשם ג׳ו אלן עובד פה היום?‬
‫ג׳ו אלן, כן.‬
‫תיכנס וננסה לעזור לך, שריף.‬
‫- חברת הפחם בראדוק פורק‬ ‫ביילי, פנסילבניה -‬
‫שריף?‬
‫הנה הוא, שריף.‬
‫ג׳ו אלן!‬
‫היי, עצור!‬ ‫-אל תזוזו.‬
‫היי!‬
‫תפסו אותו!‬
‫היי!‬
‫לאיזה כיוון?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ג׳ו? מה אתה עושה שם למעלה?‬
‫לעזאזל! תחסמו את היציאות!‬
‫היי! תעצור את המעלית הזאת!‬
‫תעלה אותה בחזרה!‬
‫הם בדרך ל־260!‬ ‫אני לא יכול לעצור אותם לפני 92!‬
‫תעלה אותם בחזרה! לא מעניין אותי!‬
‫אין דרך לצאת משם.‬ ‫אי אפשר לצאת בלי לעלות מהפיר…‬
‫פנו דרך!‬
‫ואתה חושב שאלן גרם לפיצוץ?‬
‫אני בטוח בזה.‬
‫אולי בכוונה ואולי לא.‬
‫אולי זה קשור לכדור הארור הזה שלו.‬
‫אבל לא מצאנו לו זכר.‬
‫מה שאני לא מבין זה…‬ ‫איך הוא ידע שזה היה ברכב שלי?‬
‫הוא יכול היה להגיע ליער.‬
‫במקום זה, הוא לקח את החפץ הארור שלו.‬
‫בידיעה שהוא מכותר.‬
‫זה חסר כל היגיון.‬
‫תקשיב, קארל.‬
‫אני לא יכול לבקש ממך…‬
‫מה המרחק לנהר?‬
‫מאה מטר בערך.‬
‫יש זרימה לא רעה בעונה הזאת.‬
‫אקח אותך לשם אם תרצה,‬ ‫אחרי שנגמור עם הבלגן הזה.‬
‫אני אשמח.‬
‫קארל,‬
‫מה קורה?‬
‫יש לי סרטן בקיבה.‬
‫נותרו לי שישה חודשים, כך אומרים.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה בסדר.‬
‫ככה זה.‬
‫אין טעם להתלונן.‬
‫אז השלמת עם זה?‬
‫מה האלטרנטיבה?‬ ‫אין מה לעשות בקשר לזה.‬
‫כולנו על אותו מסוע, נייט.‬
‫חלקנו נופלים מוקדם יותר מאחרים, אבל…‬
‫כולנו בדרך לאותו היעד.‬
‫- פנסילבניה - חברה לקרח ולקירור -‬
‫דייויס, זה ד״ר ווינטרס.‬
‫ד״ר ווינטרס. שריף. הכול בסדר בפנים.‬
‫לאיזה קור הצלחנו להגיע?‬
‫שתי מעלות.‬ ‫אי אפשר לרדת יותר. יש איזו דליפה.‬
‫זה אמור להספיק.‬
‫הבאתי שולחן ממפעל הבשר, וכמה אלונקות.‬
‫תודה, סגן השריף דייויס. זה בסדר גמור.‬
‫אתה יכול לחזור. תגיע עם הזריחה.‬
‫צר לי שאין לנו חדר מתים אמיתי.‬
‫הבאנו גנרטור מהמכרה, ופנסי עבודה.‬
‫אני יודע שזה לא אידיאלי,‬
‫אבל…‬
‫זה יספיק.‬
‫סידרנו לך שם את העמדה הכי טובה שיכולנו.‬
‫הטלפון לא מחובר,‬
‫אבל יש טלפון ציבורי בתחנת הדלק.‬
‫לא יכולתי לבקש יותר מזה, ידידי.‬
‫אתה…‬
‫מוכן לראות אותם?‬
‫כן.‬
‫אמרתי לסגנים שלי להתחיל בעבודה.‬
‫עם הבגדים.‬
‫הם הגיעו רק עד המגפיים, לצערי.‬
‫אצטרך להודות להם.‬
‫מלבד הבחור הזה.‬
‫אף אחד לא רצה לגעת בו.‬
‫חתיכת מפלצת…‬
‫יש לי מחשבות מטורפות על זה, קארל.‬
‫תניח לזה, נייט.‬
‫אתה צריך ללכת לישון.‬
‫כן, אולי אתה צודק.‬
‫לא יודע. לא רציתי להשאיר אותך עם זה.‬
‫אתה בטוח שתסתדר עם זה?‬
‫תוריד את התג ותשכב.‬
‫יהיה לי מזל אם אספיק יותר מכמה הלילה.‬
‫אבקש את שירותיך בבוקר.‬
‫אוקיי.‬
‫לילה טוב.‬
‫כאן ד״ר קארל ווינטרס,‬
‫בתפקידי כפתולוג של משרד חוקר מקרי המוות‬ ‫של מחוז מונטגיו.‬
‫אקליט את רשמיי הראשוניים‬
‫על עשרת הנספים בתקרית‬ ‫במכרה בראדוק פורק.‬
‫ההקלטה הזאת היא בשבילך בלבד, נייט.‬
‫הדוח המודפס שלי ישמש כפרוטוקול הרשמי.‬
‫מצבור הנספים העיקרי‬ ‫התגלה 30 מטרים מהחשוד אלן.‬
‫הנספים ג׳קסון ובריידי נמצאו בקרבת אלן.‬
‫איש בשם מילר נמצא לבדו, בין שתי הקבוצות.‬
‫אם אחת הגופות תכיל שרידי פצצה,‬
‫זו תהיה הגופה הזו.‬
‫אתחיל במילר.‬
‫- הדסון מילר -‬
‫אני מתנצל על הפגיעה בכבודך, ידידי.‬
‫אם זה מנחם אותך, אני מאחוריך.‬
‫שוב אני, נייט.‬
‫למרות ההירקבות והאוטוליזה,‬
‫הסימנים שאני רואה מרמזים‬ ‫על מוות כתוצאה מתשניק.‬
‫אערוך בו גם בדיקה פנימית‬ ‫כדי ליצור קו בסיס.‬
‫אם אראה משהו יוצא דופן באחד האחרים…‬
‫נחצה את הגשר הזה אם נגיע אליו.‬
‫יש ריר המכיל דם,‬
‫שנפלט בוודאי במהלך ייסוריו האחרונים.‬
‫עפר מתחת לציפורניים,‬
‫מבוקעות,‬
‫כנראה בשל נעיצת אצבעות באדמה.‬
‫קבל את התנצלותי, מר מילר.‬
‫יש דמם כתמי בקרום הריאות,‬
‫האופייני למכה חזקה מעצם קהה,‬
‫ככל הנראה מההתפוצצות.‬
‫חציו הימני של הלב מורחב ודחוס בדם כהה,‬
‫וגם העורק הכלילי הימני.‬
‫זה טוב, נייט.‬ ‫אני רואה סימנים לתעוקה נשימתית, זעזוע מוח…‬
‫אבל שום דבר לא אומר לי ״פצצה״.‬
‫שום דבר שיסתור קביעה‬ ‫של מוות בשל תשניק כתוצאה מהימחצות.‬
‫שום דבר שיגרום לוודלטון להזיל ריר.‬
‫ברח.‬
‫תסתלק.‬
‫עכשיו.‬
‫לברוח ממה?‬
‫- וולטר לו ג׳קסון -‬
‫נבדק חדש, נייט.‬
‫שמו וולטר לו ג׳קסון.‬
‫לפי התצלומים שלך,‬ ‫ג׳קסון התגלה לצדו של אלן.‬
‫נייט, אני לא יכול שלא לחשוב…‬
‫אולי הפיצוץ לא היה ניסיון בריחה כושל?‬
‫אולי הכדור הזה לא היה פצצה?‬
‫אולי מטרתו של אלן הייתה השמדתו של הכדור?‬
‫לא הבריחה?‬
‫מצאתי פצע קטן בבסיס בית החזה של ג׳קסון.‬
‫הוא עמוק.‬
‫נראה שהוא עובר דרך הסרעפת‬
‫לכיוון הלב.‬
‫סלח לי, ידידי.‬ ‫סקרנותי מאלצת אותי לבתר אותך.‬
‫מסלול הפציעה אכן מוביל אל הלב.‬
‫הריאות והלב מכווצים‬ ‫וחיוורים באופן בלתי נורמלי.‬
‫הדם נוקז מהם לחלוטין.‬
‫גם בבריידי אין דם.‬
‫ג׳קסון, בריידי…‬
‫אלן.‬
‫אני חושב מחשבות מטורפות, נייט.‬
‫אני חושב ש…‬
‫אני תוהה אם כל הדם הזה נמצא בקיבה של אלן.‬
‫אבדוק אותו.‬
‫עזור לי.‬
‫לכוד ב…‬
‫בשר הזה.‬
‫גווע.‬
‫מה אתה?‬
‫אני נוסע.‬
‫לא מכדור הארץ.‬ ‫-אני…‬
‫הצורה האמיתית שלי קטנה.‬
‫צורה…‬
‫דוחה בעיניכם.‬
‫פחדתי מפני המוות.‬
‫הקריסה.‬
‫המוות היה הבריחה שלך.‬
‫אולי אתה לא זקוק לחמצן.‬
‫רכיב פחות חשוב בחילוף החומרים שלנו.‬
‫האם הכדור היה…‬
‫הספינה שלי?‬
‫השמדתה היא חובתנו הראשונה בעת גילוי.‬
‫לא היה סיכוי להיכנס מחדש,‬ ‫עזיבת הגוף מצריכה זמן רב מדי,‬
‫אז הסיכוי היחיד שלי היה בפיר.‬
‫למה חייבים להשמיד את הספינה?‬
‫אסור שיבינו אותנו.‬
‫מדוע?‬
‫תניח את הסכין.‬
‫עשה זאת עכשיו.‬
‫הרי אנחנו חברים, דוקטור.‬
‫אסור שבהמות יבינו את מה שטורף אותן?‬
‫אל חשש. אתה תבין מה יטרוף אותך.‬
‫זה חיוני.‬
‫אני מריח את הסרטן שלך, דוקטור.‬
‫הוא טעים.‬
‫בוא, תן לי לסלק אותו ממך. אני אוהַב אותך.‬
‫הגוף הזה יהיה ארון המתים שלך.‬ ‫אתה תיקבר בו.‬
‫זה דם רקוב.‬
‫תזונה דלה.‬
‫להחיות את זה, וליצור חיבור עצבי איתך…‬ ‫זה גובה מחיר כבד.‬
‫אחרי שאתה ואני נתאחד,‬ ‫שוב אהיה קרוב לגוויעה ברעב.‬
‫אתה מארח נחשק, ד״ר ווינטרס.‬
‫באמצעותך אוכל למצוא מזון‬ ‫גם כשיהיה מסוכן מכדי להרוג.‬
‫מביאים לך את הארוחות כשהן עדיין חמות.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫אסור לעורר חשד.‬
‫החתך חייב להיות נכון מבחינה פורנזית.‬
‫צריך להיזהר עם שרירי החזה,‬ ‫אחרת אאבד את היכולת להשתמש בזרועות האלה.‬
‫למה הזרוע שלי חופשית?‬
‫השזירה העצבית הסופית‬ ‫מצריכה קו תקן חושי־מוטורי‬
‫כדי להתאים את המוח שלי לשלך.‬
‫שאר הגוף שלך משותק, אבל…‬
‫אחרי שזה יבוצע, אשחרר אותך מהקשירה,‬
‫ואנו נהיה חופשיים יחד.‬
‫תעביר את עצמך‬
‫מאלן אליי?‬
‫נכון.‬
‫כיצד?‬
‫בדרך כלל, דרך הוושט.‬
‫אתה מבין, במשך עידן ועידנים,‬
‫נהיינו מותאמים היטב‬ ‫למעבר קל לתוך יצורים אחרים.‬
‫כזחל, נכנסתי לתוך פיו‬ ‫של אדי סייקס בזמן שישן.‬
‫אבל גדלתי מאז.‬
‫כמה שאני גדלתי.‬
‫נצטרך לעשות חתך.‬
‫אתה תשתמש בבובה שלך‬ ‫כדי לשלוף את עצמך החוצה.‬
‫אבל אחרי שהוא ישלוף אותך ממקומך,‬
‫הוא לא יעשה רפוי וישמוט אותך?‬
‫אני מכיר את הפיזיולוגיה שלכם היטב,‬
‫אפילו יותר ממך, דוקטור.‬
‫אני יודע מה אפשר לחתוך ומה אי אפשר.‬
‫ההסתגלויות הנשגבות ביותר‬ ‫נרכשות במחיר ויתור על דברים שאינם חיוניים.‬
‫המארחים שלנו כבר מכילים מנגנונים‬ ‫לראייה, שמיעה, הרחה, תנועה.‬
‫יהיה מיותר להכיל את המנגנונים האלה בעצמנו.‬
‫אז אנחנו לא נושאים מטען כבד.‬
‫אין לנו סנפירים או משושים או נוצות‬
‫שבקצותיהם ווים, או…‬
‫כפתורי הצמדה, או אצבעות קטנות.‬
‫אין לנו שימוש בכל זה,‬
‫מפני שהתעלינו מעבר לזה.‬
‫שעשעתי אותך, דוקטור?‬
‫אתה באמת משלה את עצמך.‬
‫אתה מנסה להרוויח זמן.‬
‫כבר מאוחר מדי.‬
‫אתה באמת לא מבחין בזה, מה?‬
‫מבחין במה?‬ ‫-אתה מקנא.‬
‫מגוחך.‬
‫אין לכם חושים משלכם.‬
‫אתם נאלצים לגנוב אותם מאחרים.‬
‫אנחנו משתכנים בבני אדם כבר אלפי שנים.‬
‫גרמנו למפלתן של אומות אדירות.‬
‫עיצבנו את…‬ ‫-גנבתם את כל מה שהיה לכם אי־פעם.‬
‫אתה בסך הכול גנב ורוצח. טפיל. אתה פתטי.‬
‫אתה בסך הכול סרטן עם פה גדול.‬
‫ידידך השריף יבוא בקרוב.‬
‫עם שחר, כמדומני.‬
‫הוא יהיה ארוחה ראשונה טובה בשבילנו.‬
‫בשרו יזין את הגוף שלנו,‬
‫והייסורים שלך בזמן שנאכל אותו‬ ‫יזינו את נשמתי.‬
‫שלא לדבר על ייסוריו.‬
‫איפה נתחיל?‬
‫בעיה מעניינת.‬
‫כשמקלפים בזהירות את העור‬ ‫מהגפיים העליונות והתחתונות,‬
‫ומותירים את העורקים הראשיים בשלמותם,‬
‫אדם עשוי להישאר חי במשך שעות.‬
‫אפשר לצרוך את הבשר‬ ‫עד לאזור המותניים לפני שהוא מת.‬
‫הוא מציע לנו את כאבו,‬
‫יחד עם החלבון שלו.‬
‫לבסוף, אנו יכולים לצרוך‬ ‫את העורקים מבלי למהר.‬
‫אבל, כמובן, בשר הגפיים הוא קשה.‬
‫מלבד העכוז,‬
‫האיברים נוחים מאוד ללעיסה,‬
‫אבל זה מאיץ את בוא המוות.‬
‫תחשוב על זה. תגיד לי מה אתה מעדיף.‬
‫כך או כך,‬
‫בזמן שאשתמש בידיך‬ ‫כדי להעמיס את קרביו העשנים,‬
‫ובפיך כדי לזלול אותם,‬
‫האורגזמות המרובות שנחווה באזור חלציך‬ ‫יהיו מפעימות.‬
‫קראת לכם ״הבהמות שלנו״,‬
‫אבל אתם הרבה יותר מזה.‬
‫יכולתי להפיק שבועיים מבריידי וג׳קסון לבדם.‬
‫אבל השקעתי מחדש‬ ‫את מחצית האנרגיה ששאבתי מהדם שלהם‬
‫כדי למנוע מהמוחות שלהם למות.‬
‫כך יכולתי ללחוש ישירות‬ ‫אל תוך עצבי השמיעה שלהם,‬
‫רק כדי לוודא שהם מבינים‬ ‫את כל מה שעשיתי להם.‬
‫ואדי סייקס?‬
‫אה, כן… הוא נמצא כאן איתנו ברגע זה,‬
‫אילם וחסר אונים,‬
‫בשעה שאני שופך את מעיו.‬
‫שכחת משהו.‬
‫איני שוכח דבר.‬
‫גאוותנותך הופכת אותך לטיפש.‬
‫מה שכחתי, דוקטור יקר?‬
‫לא משנה.‬
‫אדע כל מחשבה שנמצאת בראשך‬ ‫בעוד רגעים ספורים.‬
‫כל זיכרונותיך, החושים שלך,‬
‫והפחד שלך,‬
‫הסבל שלך…‬
‫כולם שלי.‬
‫סייקס ידע שתהיה עיוור וחירש‬ ‫ברגע שתצא מתוכו,‬
‫חתיכת ממזר סדיסטי.‬
‫מוכרחה להיות דרך.‬
‫לא לשרוד, אלא…‬
‫מה עשית?‬
‫אנחנו מתקשרים כעת‬ ‫דרך עצב השמיעה שלי, נכון?‬
‫איפה אני?‬
‫אתה בביתך החדש,‬ ‫אבל לא תישאר בו לאורך זמן.‬
‫בוצעה פה השחתה, חוששני.‬
‫האורות מקולקלים.‬
‫בקרוב תגלה שהשכונה קצת שקטה לטעמך.‬
‫אני עדיין יכול להניע אותך.‬
‫נחכה לבואו של חברך,‬
‫וכשהוא יתקרב, אני…‬
‫מן הראוי לציין שיש דליפה קשה בצנרת.‬
‫נותרו לך רק עוד כמה דקות עד שאדמם למוות.‬
‫אני אחיה.‬
‫לא היית רוצה לדעת מה שכחת?‬
‫בכל הזמן שבו הכרחת‬ ‫את סייקס המסכן לבתר את עצמו,‬
‫הוקלטת.‬
‫לא.‬
‫הרשמקול שלי פעל.‬
‫לא…‬
‫סרט ההקלטה אזל כבר,‬
‫אבל אני בטוח שהחלק שנותר‬
‫יהיה מעניין מאוד להאזנה כשחברי יגיע.‬
‫תן לי לצאת!‬
‫קארל!‬
‫- האזן להקלטה‬ ‫שרוף אותי -‬
‫כאן ד״ר קארל ווינטרס,‬
‫בתפקידי כפתולוג של משרד חוקר מקרי המוות‬ ‫של מחוז מונטגיו.‬
‫ההקלטה הזאת היא בשבילך בלבד, נייט.‬
‫הדוח המודפס שלי ישמש כפרוטוקול הרשמי.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬