EN NETFLIX-SERIE
En fallande stjärna som korsar den vidsträckta natthimlen.
Kanske bär den med sig svaret på den uråldriga frågan
om vi är ensamma i universum.
Inspelat på en enkel apparat,
drypande av blod och död,
är svaret ett otvetydigt och skrämmande "nej".
Dagens berättelse är "Obduktionen".
Regissör är David Prior.
OBDUKTIONEN
Vad gör du?
Joe, vad fan gör du där uppe?
Du tar livet av oss! Är du galen?
Vad fan är det med dig?
Försöker du döda oss?
Vänta. Vad är det där?
FÖRSVUNNEN RONALD HANLEY
FÖRSVUNNEN SHARON STARKER
BASERAD PÅ NOVELLEN AV MICHAEL SHEA
BAILEY PRESTERAR UNDER PRESS
Vad mager du är.
Man kan ha dig som piska. Vad har du för hemlighet?
-Biologi, du vet. -Fan, Carl. Härligt att se dig.
-Detsamma. Det var länge sen. -Ge mig den där.
Du måste vara trött.
Har du ätit? Jag kan låta hämta nåt.
Nej, det blir bra med kaffe.
Hur mår Emma?
Bra.
Barnen, då?
Snart utflugna. Tack och lov.
Ja, Cindy är förälskad.
Nate Jr vill bli advokat nu.
Vill du inte ha nåt att äta?
Berätta vad som pågår istället.
Vad sa de i Montague?
Inte mycket. Tio döda män.
Nio män.
Och en omänsklig jävel.
Vad kallar man en man som…
Är det så illa?
Vad ska Waddleton göra?
Rättsläkarmyndigheten vidhåller,
i enlighet med lagen om arbetsskador, att ersättning för dödsfall bara utgår
till anhöriga som förlorat livet på grund av sin anställning.
Inte bara under sin anställning.
Dödad av en dåre står inte omnämnt.
Han beordrade mig i princip att motivera en andra obduktion i stan.
Det kommer från Fordham Mutual.
Ja. De har köpt vartenda val han kandiderat i.
De vill inte ge familjerna ett rött öre att begrava sina män med.
Det är samvetslöst.
Vad kommer jag att hitta, Nate? Var det en bomb?
Utredarna kom fram till att mycket talade för en bomb.
Kunde de inte slå fast mer?
-Vad tror du? -Att jag dras med en förbannelse.
En förbannelse?
För min slapphet
och mina tillkortakommanden.
Oskyldiga straffas och allt förvandlas till aska.
Det är Guds förbannelse.
Nate, jag har känt dig i 40 år.
Ur djupet av mitt hjärta: Så speciell är du inte.
Det är egot.
Vem är du att framhäva dig själv som väsensskild från oss andra?
Om det är en förbannelse, är den mot oss alla.
Och det säger jag med omtanke.
Du har rätt. Jag börjar bli sentimental.
Carl,
det här är en sån där mardrömsspecial.
En sån som man aldrig reder ut.
Berätta vad som hände.
För två månader sen…
…försvann en man.
Ronald Hanley.
Fabriksarbetare, familjefar. Försvann spårlöst.
En vecka senare försvann även kvinnan som drev tvättomaten.
På lite drygt en månad försvann sex personer.
Hitåt!
Vi fick så lite uträttat att vi lika gärna kunnat stanna hemma.
Inget på västra sidan. Även om vi tar några och…
Hitåt! De har hittat nåt!
Men sen
hittade vi en kropp.
Öppna den! Vad väntar ni på?
Inte ett djurs verk.
Snarare en knivs.
Snitten var jämna och raka.
Men styckat kött blöder även efter avblodning.
Här fanns inte en endaste droppe blod.
Köttet var blekt som fiskkött.
En matgömma?
Ja.
Som när man lägger en stek i frysfacket för att göra mackor.
En till.
På armen.
Okej. Slå in honom igen och lägg upp honom i trädet.
-Ja, sir. -Är ni två jägare?
-Ja, sir. -Ja, sir.
Se er som posse comitatus.
Det som lämnade det där kommer tillbaka.
-Jag vill att en av er… -Jim Dodge.
-Dodge? -Ja.
Kan du ligga på pass där uppe?
-Ja, och… -Owens.
-Owens.
Kan du bevaka den södra delen?
Där borta vore bättre. Därifrån ser man stigen ordentligt.
Okej. Du verkar vara rätt man för jobbet.
Ni tar första passet.
Lawrence, Davis, ge dem era jackor.
Det blir kallt i natt. Ge dem var sin komradio också.
Jag framkallade filmen
och lät Sophie telexa bilderna till alla områdeskontor i delstaten.
Okej, vi åker in till stan.
Om nåt händer, vad som helst, så håll er passiva. Iaktta bara. Okej?
Vi är tillbaka om fem timmar.
Vi skyndade oss tillbaka.
Owens.
Dodge?
Dodge.
Dodge, hör du mig?
Dodge, kom.
Det var som fan.
Inga spår alls?
Jag hade god lust att strypa nån.
Morgonen därpå ringde sheriffen från Rakehell.
Vårt lik påminde om en man vid namn Abel Dougherty,
en fabriksarbetare från Conwood.
Han var också borta.
Han hade senast setts på en bar som hette Trucker's Tavern
när den sista snön kom.
-Maggie's Farm. Med is. -Okej.
-Och en Hamm's på det. -Absolut. Trucker's.
Travis! Telefon!
Sykes?
-Ursäkta? -Eddie Sykes.
Vad fan gör du här?
Du tar fel på person. Jag heter Joe Allen.
Så fan heller. Du är Eddie Sykes.
Vi har jobbat ihop på Conwood i tid och evighet.
Var har du varit?
Du har fått för mycket eller för lite.
Vi skulle åka och fiska för två månader sen. Du kom aldrig.
Det hade jag aldrig missat.
Men du kom inte.
Vem tror du att jag är nu igen?
Jag trodde vi var vänner.
Självklart.
-Vart tog du vägen, Eddie? Du bara… -Jag heter Joe Allen.
Du är förvirrad.
Vad håller du på med?
Jag kan berätta, men inte här.
Nånstans där bondlurkarna inte hör.
Det är hemligt.
Och vi är ju vänner.
Goda vänner.
Det var väl så du sa?
Vi kanske kan bli bästa vänner.
-Jag… -Vält ut din öl.
Var klantig.
Kalla mig din vän.
Be mig köra hem dig.
Hem?
Gör det nu.
Jäklar.
Så du gör. Du behöver nog skjuts.
-Nej. -Ge mig nycklarna, dumskalle.
Kom igen.
Jag kör hem dig.
Sykes var en kringresande arbetare.
Han försvann för nio månader sen.
Han sa till en kompis att han skulle vandra i skogen.
Han ville se ett meteorregn.
Återvände aldrig.
En vecka senare dök han upp i Bailey, fast med namnet Joe Allen.
Stämmer det att det bor en Joe Allen här?
Han är på jobbet nu, men ni får gärna komma in och…
Mr Allen!
Vi är från sheriffen!
Vi kommer in!
Hörru. Har du inte fått lära dig att inte stirra?
Ledsen. Det räcker inte till dig.
Bara benen blir kvar av dig.
Kära nån!
Det var gott.
Men jag är fortfarande hungrig.
Jaså? Jag med.
JOSEPH H. ALLEN BRITTISKT PASS
ABEL DOUGHERTY KOMPETENSBEVIS
Vad är det här?
Jag vet inte.
Han sa… Eller jag såg honom bära in det. Han hittade det i skogen.
I skogen?
Ja. Under det där meteorregnet.
Jag hatar det.
Det luktar och är hårigt.
Jag bad honom kasta bort det, men fick onda ögat.
Är det inte skiftbyte på Braddock snart?
Om tio minuter.
Lawrence, det är Craven. Möt mig vid Braddock Forks gruva så fort du kan.
Ta med alla du hittar. Sophie, ring och förvarna.
Den misstänkta är en gruvarbetare vid namn Joe Allen eller Edward Sykes.
Säkra området när du kommer fram och ha honom under kontroll.
Har du en Joe Allen i tjänst här idag?
Joe Allen, ja.
Vi går in och kollar, sheriffen.
BRADDOCK FORKS KOLGRUVA
Sheriffen?
Där är han.
Joe Allen!
-Du där. Stå still! -Vänta.
Hörru!
Ta honom!
Hörru!
Vilket håll?
Vad fan gör du?
Joe? Vad fan gör du där uppe?
Fan! Stäng utgångarna!
Hallå! Stoppa hissen!
Ta upp den…
De är på väg ner till 80 meter! Första stoppet är på 30!
Jag skiter i vilket! Få upp hissen!
Det finns ingen annan utväg. Han måste komma upp med hissen.
Ur vägen!
-Låg Allen bakom explosionen? -Antagligen.
Kanske var den avsiktlig, kanske inte.
Det kanske har att göra med det jäkla klotet.
Det fanns inte ett spår av det.
Jag förstår inte hur han kunde veta att jag hade det i bilen.
Han kunde ha tagit sig till skogsbrynet, men valde att hämta sin trofé.
Trots att han var omringad.
Det är ologiskt.
Hör på, Carl.
Jag kan inte begära…
Hur långt är det till floden?
Knappt 100 meter.
Bra flöden så här års.
Jag kan ta med dig ut om du vill, när vi har rett ut det här.
Gärna.
Carl,
vad är det?
Jag har magcancer.
Ett halvår kvar, säger de.
-Herregud… -Det är ingen fara.
Sånt är livet. Det tjänar inget till att klaga.
Har du funnit dig i det?
Vad annars? Jag kan ändå inget göra.
Vi färdas alla mot samma mål, Nate.
En del av oss faller bort tidigare än andra, men…
…slutmålet är detsamma för oss alla.
PENNSYLVANIAS IS- OCH KYLBOLAG
Davis, det här är dr Winters.
Dr Winters, sheriffen. Allt är i perfekt skick.
-Fick ni ner temperaturen? -Ja, till två grader. Lägre går inte.
Det borde räcka.
Jag tog hit ett bord från slakteriet.
Tack, assistent Davis. Det blir bra.
Du kan åka. Kom tillbaka till gryningen.
Vi har tyvärr ingen riktig anläggning.
Vi tog hit arbetslampor och en generator från gruvan.
Det är knappast idealiskt, men…
Det funkar.
Vi gjorde så gott vi kunde.
Telefonen är inte inkopplad, men det finns en betaltelefon vid macken.
Mer hade jag inte kunnat be om, min vän.
Vill du… ta dig en titt?
Ja.
Jag bad mina assistenter hjälpa dig på traven med kläderna.
Men de kom inte längre än till stövlarna.
Jag får tacka dem sen.
Förutom med den här killen.
Ingen ville röra honom.
Jävla odjur.
Tankarna snurrar som besatt.
Släpp det, Nate.
Du behöver sova.
Ja. Du kanske har rätt.
Jag vill inte lämna dig med allt det här.
-Orkar du med det här? -Ta av dig brickan och lägg dig.
Jag hinner nog bara med ett par i natt.
Jag sätter dig i arbete imorgon.
Okej.
God natt.
Det här är dr Carl Winters, patolog för Montagues rättsläkarmyndighet.
Jag noterar mina preliminära fynd
på de tio döda från incidenten i Braddock Forks gruva.
Inspelningen är bara för dig, Nate. Den officiella rapporten blir skriftlig.
De flesta av de döda hittades 25 meter från den misstänkta Allen.
Jackson och Brady hittades närmast Allen.
En man vid namn Miller låg ensam mellan de två grupperna.
Om nån av kropparna bär på bombfragment
lär det vara den här, så jag börjar med Miller.
Jag ber om ursäkt för kränkningen, min vän.
Om det är nån tröst, så gör jag dig snart sällskap.
Jag igen, Nate.
Trots autolys och förruttnelse
ser jag tecken som tyder på kvävning.
Jag ska undersöka honom invärtes för att fastställa grundvärden.
Om de andra visar avvikande tecken,
så får vi ta itu med det då.
Här finns blodigt slem,
som säkerligen pressats ut vid dödsångest.
Smuts under naglarna som också har gått sönder,
antagligen då han grävt i marken.
Ursäkta mig, mr Miller.
Lungorna uppvisar en subpleural ekkymos
som stämmer överens med grovt våld,
troligen orsakat av explosionen.
Högra halvan av hjärtat är utvidgad och fylld av mörkt blod,
liksom höger kranskärl.
Det här är bra, Nate. Jag ser tecken på andningsbesvär
och hjärnskakning, men inget som pekar på en bomb.
Inget som förhindrar slutsatsen att han krossades och kvävdes.
Inget för Waddleton att dregla över.
Fly.
Ta dig ut.
Nu.
Fly från vadå?
Ny kropp, Nate.
Walter Lou Jackson.
Enligt dina bilder hittades Jackson bredvid Allen.
Nate, jag undrar…
Tänk om explosionen inte var ett misslyckat flyktförsök.
Tänk om klotet inte var en bomb.
Allens mål kanske var att förgöra klotet.
Inte att fly.
Jag har hittat ett litet sår nedanför Jacksons sternum.
Det är djupt.
Det verkar gå genom diafragman
mot hjärtat.
Förlåt mig, min vän. Jag måste öppna dig för att stilla min nyfikenhet.
Oj.
Såret leder till hjärtat.
Lungorna och hjärtat är hopskrumpna och bleka.
Helt tömda på blod.
KYLRUM STÄNG DÖRREN
Det finns inget blod i Brady heller.
Jackson, Brady…
Allen.
Tankarna snurrar som besatt, Nate.
Jag undrar…
Jag undrar om blodet finns i Allens mage.
Jag undersöker honom.
Hjälp mig.
Fången i det här…
…köttet.
Utsvulten.
Vad är du för nåt?
En resande.
-Inte från jorden. -Jag…
Jag är egentligen liten.
Skepnaden…
Hemsk, enligt er.
Jag fruktade döden.
Raset.
Döden var din flykt.
Du kanske inte behöver syre.
En mindre del av vår ämnesomsättning.
Var klotet…
Mitt skepp?
Det ska omedelbart förstöras om vi hotas av upptäckt.
Jag kunde inte ta mig ut ur den här kroppen fort nog,
så schaktet var min enda chans.
Varför måste skeppet förstöras?
-Ingen får förstå oss. -Varför inte?
Lägg ner kniven.
Gör det nu. För vi är vänner, doktorn.
Ska boskapen inte förstå vad som slukar den?
Lugn. Du kommer att veta vad som slukar dig.
Det är av yttersta vikt.
Jag känner lukten av din cancer.
Den är utsökt.
Kom, så blir du av med den. Jag kommer att älska dig.
Den där kroppen blir din kista. Du ska begravas i den.
Det är ruttet blod.
Näringsfattigt.
Att driva kroppen och bilda synaps med dig är krävande.
När du och jag är ett är jag nära svältgränsen igen.
Men du blir en toppenvärd, dr Winters.
Genom dig kan jag få näring även när jag inte kan döda.
Måltiderna levereras till dig.
Vad fan gör du?
Vi får inte väcka misstankar. Snittet måste läggas korrekt.
Jag måste akta bröstmusklerna, så att jag kan använda armarna.
Varför är min arm fri?
Nervsplitsning ställer sensoriska och motoriska krav
på att hjärnorna ska passa ihop.
Resten av din kropp är förlamad, men jag ska ta loss dig sen
så att vi kan vara fria tillsammans.
Ska du överföra dig själv från Allen till mig?
Ja.
Hur då?
Vanligtvis genom matsmältningskanalen.
Med tidens gång
har vi blivit strömlinjeformade för att underlätta inträdet i andra varelser.
Som larv gick jag in genom Eddie Sykes mun medan han sov.
Men jag har vuxit sen dess.
Som jag har vuxit.
Nu krävs det ett snitt.
Du ska låta din marionett plocka ut dig.
Men när han har fått ut dig…
Faller han inte ihop med dig då?
Jag vet mer om er fysik än du, doktorn.
Jag vet vad jag kan skära av och inte.
De främsta anpassningarna sker på bekostnad av oväsentligheter.
Våra värdar har redan system för syn, ljud, lukt och rörelseförmåga.
Det är onödigt att bära med sig samma förmågor.
Så vi packar lätt.
Inga gemytliga fenor eller fjädrar
som mynnar ut i krokar, sugproppar eller liknande.
Vi har ingen nytta av sånt, för vi har nått längre än så.
Sa jag nåt roligt, doktorn?
Du lurar dig själv.
Du försöker vinna tid.
Det är redan för sent.
Menar du att du inte ser det?
-Vadå? -Att du är avundsjuk.
Löjligt.
Du har inga egna sinnen.
Du måste stjäla andras.
Vi har bebott människor i årtusenden.
Vi har fått stora nationer på fall.
-Vi har format… -Ni har stulit allt ni har haft.
Du är en tjuv och en mördare. En parasit. Du är patetisk.
Du är en cancer som är stor i truten.
Din vän sheriffen kommer snart.
Vid gryningen.
Det blir en fin första måltid för oss.
Köttet ger vår kropp näring,
och din vånda när vi förtär honom kommer att livnära min själ.
För att inte säga nåt om hans.
Var ska vi börja?
Det är en smula besynnerligt.
Om man flår övre och nedre extremiteter med försiktighet,
utan att skada pulsådrorna, kan man leva i timmar.
Man kan plocka kött ända ner till höften innan döden inträffar.
Då får man hans smärta utöver proteinet.
Sen kan vi plocka pulsådrorna i lugn och ro.
Men köttet i extremiteterna är förstås segt.
Om man bortser från rumpan är organen godast,
men då kommer också döden snabbare.
Fundera på det och berätta vad du föredrar.
Det kvittar.
När jag drar fram hans rykande inälvor med dina händer
och slukar dem med din mun,
kommer orgasmerna som sköljer över din kropp att vara häpnadsväckande.
Du kallade er för boskap, men ni är mycket mer än så.
Annars hade Brady och Jackson kunnat räcka i två veckor.
Men jag lade hälften av energin jag fick av deras blod
på att hålla deras hjärnor vid liv.
Då kunde jag viska direkt in i deras åttonde kranialnerv,
så att de verkligen förstod allt jag gjorde mot dem.
Och Eddie Sykes?
Ja. Han är här med oss,
stum och hjälplös, medan jag tar ut hans inälvor.
Du har glömt en sak.
Jag glömmer inte saker.
Din arrogans gör dig dum.
Vad har jag glömt, kära doktor?
Strunt samma.
Snart har jag tillgång till alla dina tankar,
dina minnen, dina sinnen
och din rädsla.
Ditt lidande…
Allt blir mitt.
Sykes visste att du skulle vara blind och döv utanför hans kropp,
din sadistiska jävel.
Det måste finnas ett sätt.
Inte att överleva, men…
Vad har du gjort?
Kommunicerar vi genom min åttonde kranialnerv nu?
Var är jag?
I ditt nya hem, men det blir inte långvarigt.
Det har tyvärr drabbats av skadegörelse.
Ljuset fungerar inte.
Och du märker säkert att det är ganska tyst här.
Jag kan fortfarande styra dig.
Vi väntar på din vän.
När han kommer nära, ska jag…
Jag glömde nämna att rörsystemet läcker.
Jag kommer att förblöda inom några minuter.
Jag ska överleva.
Vill du inte veta vad du glömde?
När du tvingade den stackars Sykes att skära i sig själv, spelades allt in.
Nej.
-Min bandspelare var igång. -Nej, nej.
Bandet tog slut för ett tag sen,
men den delen som kom med
blir nog intressant lyssning för min vän.
Släpp ut mig!
Carl.
SPELA BANDET BRÄNN MIG
Det här är dr Carl Winters, patolog för Montagues rättsläkarmyndighet.
Inspelningen är bara för dig, Nate. Den officiella rapporten blir skriftlig.
Undertexter: Love Waurio