СЕРІАЛ NETFLIX
Зірка, що падає,
перетинає безкрає байдуже нічне небо.
Мабуть, вона має відповідь на вікове запитання:
чи самі ми у всесвіті?
На скромному пристрої,
що зберігає сліди крові та смерті,
записана страшна відповідь на це запитання — «ні».
Наша сьогоднішня історія — «Розтин».
А режисер — Девід Прайор.
НАЗВА ЕПІЗОДУ
Що ти робиш?
Джо, що, у біса, ти там робиш?
Ти нас убєш! Ти здурів?
Чуваче, ти що, з котушок зїхав?
Хочеш нас убити?
Чекай. Що це, у біса, таке?
МІЛЛБРУК ПОШТОВЕ ВІДДІЛЕННЯ
ЗНИКЛИЙ РОНАЛЬД ГЕНЛІ
ЗНИКЛИЙ ШЕРОН СТАРКЕР
НА ОСНОВІ КОРОТКОЇ ІСТОРІЇ МАЙКЛА ШИ
ЗАКОН БЕЙЛІ МІЦНІЄ ПІД ТИСКОМ
Такий худий.
Вітром не зносить?
У чому секрет?
-То гени. -Дідько, Карле. Радий тебе бачити.
-Я теж. Давно не бачилися. -Дай сюди.
Ти, мабуть, виснажений.
Ти їв? Я можу послати когось.
Ні. Можна просто кави.
Як Емма?
Усе гаразд.
Як діти?
Пташенята вилетіли з гнізда. Слава Богу.
Так, а Сінді закохана.
Нейт молодший хоче стати адвокатом.
Точно не хочеш поїсти?
Розкажеш, що відбувається?
Що сказали в Монтаґю?
Небагато. Десять загиблих.
Девять людей.
І один бісів нелюд.
Як назвати людину настільки…
погану, як він?
Що робитиме Ваддлтон?
Позиція судмедексперта полягає в тому,
що згідно із законом про компенсації посмертні виплати нараховуються
лише утриманцям тих, чия смерть настала внаслідок трудової діяльності,
а не просто під час роботи.
Смерть через божевільного — це інше.
Він щойно наказав мені знайти привід для другого розтину в місті.
Розпорядження «Фордгем Мючел».
Звісно, так, вони купили всі його вибори.
Якби їхня воля, сімї не отримали б ні копійки на поховання.
Це безсовісно.
Що мені шукати, Нейте?
Бомба?
Слідчі дійшли висновку, що є незаперечні докази того,
що вона була.
Це все, на що вони здатні?
-А ти що думаєш? -Здається, мене прокляли.
Прокляли?
Ну, за розхлябаність
і марність.
Невинних карають, а все інше — пил.
Здається, мене прокляв Господь. Справді.
Нейте, я знаю тебе 40 років.
Чесне слово,
не такий ти й особливий.
Це его.
Хто ти такий, щоб заявляти про особливу гріховність, відмінну від інших?
Якщо ти проклятий,
ми всі прокляті.
У хорошому сенсі цього слова.
Твоя правда. Щось я розчулився.
Карле,
це один із тих нічних жахів,
причину яких ти ніколи не знайдеш.
Розкажи, що сталося.
Два місяці тому
зник чоловік.
Рональд Генлі.
Працював на заводі, мав сімю
і безслідно зник.
Приблизно через тиждень
жінка, яка керувала пральнею, теж зникає.
Шість людей зникають
за місяць.
Сюди!
Ми з моїми помічниками
наче не вставали з ліжка, бо користі з нас не було.
Нічого із західної частини, навіть якщо залучимо добровольців…
Сюди! Вони щось знайшли!
Несподівано
ми знайшли тіло.
Розвязуй! Чого ти чекаєш?
Це не звірі.
Це зробили ножем.
Краї ран були чистими.
Зрізане мясо кровоточить навіть після того, як ти його осушиш.
А тут не було жодної краплі крові.
Воно було бліде, як мясо риби.
Про запас лишили?
Так.
Ніби печеню в холодильник поклав для приготування сендвічів.
І тут.
На цій руці, тут.
Ось так.
Гаразд, загортайте його.
Привяжи його до дерева.
-Слухаюся. -Ви — мисливці?
-Так, пане. -Так.
Будете в окружному загоні.
Він повернеться за тим, що залишилося.
-Мені потрібен один із вас… -Джим Додж, пане.
-Додж? -Так.
Візьми під нагляд той хребет. Гаразд?
-Так, і… -Оуенс.
-Так.
Треба, щоб ти взяв на себе ту територію на півдні.
Мені здається, краще там. Там краще видно дорогу.
Так, гаразд. Вочевидь, ти — той, хто треба.
Ви вартуватимете перші.
Лоуренсе, Девісе, дайте їм куртки.
Сьогодні буде холодно. Дайте їм пару рацій.
Я відніс плівку на прояв,
віддав відбитки Софі, щоб вона розіслала їх у всі округи штату.
Гаразд, повертаємося в місто.
Хоч що станеться, нічого не робити, просто спостерігати. Гаразд?
Ми повернемося за пять годин.
Ми й оком не змигнули, як повернулися назад.
Оуенсе.
Додже?
Додже.
Додже, ти мене чуєш?
Викликаю Доджа.
Трясця його матері.
Жодного їх сліду?
Мені хотілося рвати й метати.
Наступного ранку мені подзвонив шериф із Рейкгелла,
повідомив, що наш труп схожий на людину на імя Ейбел Догерті,
що працював на заводі в Конвуді.
Він теж зник.
Востаннє його бачили в барі «Таверна далекобійника»,
коли останній сніг ішов.
-«Меґґіз фарм», золотце. З льодом. -Гаразд.
-І «Гемз» іще. -Гарний вибір. Таверна.
Агов, Тревісе! До телефону!
Сайксе?
-Перепрошую? -Едді Сайкс.
Що, у біса, ти тут робиш?
Ви мене сплутали з іншим. Мене звати Джо Аллен.
Не може бути. Ти — Едді Сайкс.
Ми ж сто років працювали разом у Конвуді.
Де ти був?
Ти випив забагато чи замало, друже.
Ми ж хотіли пструга порибалити два місяці тому, а ти не зявився.
Пструга? Я б зявився.
Але ні.
То ким ти мене вважаєш?
Я думав, що ми — друзі.
Звісно, друзі.
-Куди ти подівся, Едді? Ти просто… -Я ж кажу, я — Джо Аллен.
Ти обізнався.
Навіщо ти так?
Я розкажу,
але не тут.
У тихому місці. Ми ж не хочемо, щоб ці селюки почули, так?
Це секрет.
Ми ж друзі, так?
Хороші
друзі.
Ти ж так сказав?
Може, станемо найкращими.
-Я… -Розлий пиво на підлогу.
Насвиняч.
Назви мене своїм другом.
Попроси відвезти тебе додому.
Додому?
Нумо.
Дідько, чуваче.
Поглянь, що ти накоїв. Може, тебе підвезти?
-Ні. -Давай ключі, дурню.
Ходімо.
Я відвезу тебе додому.
Сайкс часто змінював роботу.
Зник девять місяців тому.
Сказав другові, що збирається погуляти в лісі.
Він хотів побачити метеоритний дощ.
І не повернувся на роботу.
Через тиждень він зявився в Бейлі
під імям Джо Аллена.
Як я розумію, у вас тут мешкає Джо Аллен?
Так, він зараз на роботі, але ви можете зайти й…
Пане Аллен!
Департамент шерифа!
Ми заходимо!
Тебе мама не навчила ділитися?
Вибач. Недостатньо, як для тебе.
Я просто заберу мясо.
Господи!
А це смачно.
Хочу ще.
Справді? І я.
ДЖОЗЕФ Г. АЛЛЕН ПАСПОРТ ГРОМАДЯНИНА БРИТАНІЇ
ЕЙБЕЛ ДОГЕРТІ ПРАЦІВНИК ЗАВОДУ
Що це?
Я точно не знаю.
Він сказав, тобто,
я бачила, як він приніс це, а він сказав, що знайшов у лісі.
У лісі?
Саме так.
Він знайшов це під час метеоритного дощу.
Гидота.
Смердить, а ще й волохате.
Просила викинути це в смітник, але він так на мене глянув.
Хіба в «Бреддок» не перезміна?
За десять хвилин.
Лоуренсе, це Крейвен. Зустрічаємося в шахті «Бреддок Форк» негайно.
Збирайте всіх, кого можете. Софі, передай іншим.
Підозрюваний — шахтар на імя Джо Аллен або, можливо, Едвард Сайкс.
Щойно приїдете, прочешіть периметр, і щоб він не вислизнув.
Сьогодні зміна Джо Аллена?
Джо Аллена, так.
Ходімо всередину, покажемо вам дещо, шерифе.
ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «БРЕДДОК ФОРК» БЕЙЛІ, ПЕНСІЛЬВАНІЯ
Шерифе?
Він тут, шерифе.
Джо Аллене!
-Агов. Стояти! -Стійте.
Агов!
Тримайте його!
Агов!
Куди?
Що ти, у біса, робиш?
Джо? Що ти тут, у біса, робиш?
Дідько! Закрийте виходи!
Агов! Зупини цей клятий ліфт!
Поверни його!
Вони спускаються до 260. Я можу їх зупинити, але не вище 92!
Мені начхати! Поверни його!
Виходу немає. Як він міг вибратися, не повернувшись до шахти?
З дороги!
-Вважаєш, Аллен влаштував вибух? -Напевно. Може, це було навмисно.
Може, і ні.
Може, це якось повязано з його клятим мячем.
Жодних слідів ми не знайшли.
Я не можу зрозуміти, звідки він дізнався, що ця штука в моєму авто?
Він міг дійти до лісу.
Натомість він приніс свій клятий трофей.
Знаючи, що його оточено.
Нічого не розумію.
Слухай, Карле.
Я не можу просити…
Як далеко річка?
Метрів сто.
Непогані сплави в цю пору року.
Я візьму тебе, якщо хочеш, щойно покінчимо з цим безглуздям.
Залюбки.
Карле,
що відбувається?
У мене рак шлунка.
Кажуть, лишилося пів року.
Господи.
Усе гаразд.
Таке життя.
Нема чого скаржитися.
Ти змирився?
А як інакше? Я нічого не можу зробити.
У всіх одна дорога, Нейте.
Хтось із нас потрапляє в кінцеву точку раніше, але…
Для всіх вона одна.
КОМПАНІЯ З ОХОЛОДЖЕННЯ ШТАТУ ПЕНСІЛЬВАНІЯ
Девісе, це доктор Вінтерс.
Докторе Вінтерс, шерифе. Усередині все як треба.
-Наскільки низька температура? -Плюс два. І це мінімум. Бо якийсь витік.
Цього має бути достатньо.
Привіз стіл із мясокомбінату й каталки.
Дякую, помічнику Девісе. Чудово.
Можеш іти. Повернися на світанку.
Перепрошую, у нас немає відповідної установи.
Привіз генератор із шахти. І кілька робочих ліхтарів.
Знаю, це не зовсім те, що треба,
але…
Це підійде.
Ми підготували тобі все, що могли.
Телефон не підключено,
але на заправці стоїть телефон-автомат.
Більшого мені й не треба, друже.
Ти… Готовий їх побачити?
Так.
Я сказав своїм помічникам допомогти
з одягом.
Боюся, вони дійшли лише до чобіт.
Я маю їм подякувати.
Лише цього хлопця не чіпали.
Ніхто не захотів.
Клята тварина.
У мене в голові не вкладається.
Облиш це, Нейте.
Тобі треба поспати.
Так. Може, твоя правда.
Не знаю. Я не хотів залишати тебе з цим.
-Ти впевнений, що зможеш? -Знімай значок і лягай.
Пощастить, якщо я хоч кількох устигну оглянути за ніч.
Ти мені вранці знадобишся.
Гаразд.
Добраніч.
Говорить доктор Карл Вінтерс,
патологоанатом з округу Монтаґю.
Записую свої попередні міркування
про десятьох загиблих в інциденті на шахті «Бреддок Форк».
Цей запис лише для тебе, Нейте.
Мій друкований звіт послужить офіційним записом.
Основну групу загиблих знайшли за 30 метрів від підозрюваного Аллена.
Загиблих Джексона й Бреді знайшли біля Аллена.
Чоловіка на імя Міллер знайшли між двома групами.
Якщо в тілах є уламки бомби,
то, найімовірніше, у ньому. Почну з Міллера.
ГАДСОН МІЛЛЕР
Перепрошую за приниження, друже.
Якщо це допоможе, я з тобою.
Знову я, Нейте.
Незважаючи на автоліз і гниття,
я бачу ознаки, які не суперечать асфіксійній смерті.
Я також здійсню внутрішнє обстеження, щоб визначити загальні показники.
Якщо побачу щось аномальне при іншому зовнішньому обстеженні,
вирішуватимемо проблеми поступово.
Є слиз із домішкою крові,
що, безперечно, утворився під час передсмертної агонії.
Бруд під зламаними нігтями.
Імовірно, він дерся по землі.
Перепрошую, пане Міллере.
У легенях спостерігається субплевральний екхімоз,
спричинений сильним тупим ударом,
можливо, від вибуху.
Права половина серця розширена й наповнена темною кровю,
як і права коронарна артерія.
Це добре, Нейте. Я бачу ознаки дихальної недостатності,
струс мозку, але ніщо не вказує на вибух,
ніщо не заважає констатувати смерть від задухи.
Нічого цікавого для Ваддлтона.
Біжи.
Забирайся.
Негайно.
Від чого бігти?
ВОЛТЕР ЛУ ДЖЕКСОН
Нове зовнішнє, Нейте.
Волтер Лу Джексон.
Згідно з твоїми фотографіями, Джексона знайшли поруч із Аленом.
Нейте, я весь час думаю…
А що, як вибух не був спробою втечі?
А якщо ця сфера не була бомбою?
Що, як Аллен хотів знищити сферу?
А не втекти.
Я знайшов невелику рану в нижній частині грудної клітини Джексона.
Глибоку.
Схоже, вона проходить через діафрагму
до серця.
Пробач мені, друже. Моя цікавість вимагає розтину.
Овва.
Сліди рани ведуть аж до серця.
Легені та серце стиснуті й аномально бліді.
Цілком знекровлені.
ХОЛОДИЛЬНИК ЗАЧИНЯЙТЕ ДВЕРІ
Тіло Бреді теж знекровлено.
Джексон, Бреді…
Аллен.
У голові не вкладається, Нейте.
Я думаю…
А якщо вся ця кров у шлунку Аллена?
Я його огляну.
Допоможи.
Я застряг у цій
плоті.
Помираю з голоду.
Хто ти?
Я — мандрівник.
-Не з Землі. -Я не…
Насправді я малий.
Моя форма
огидна для тебе.
Я боявся смерті.
У завалі.
Смерть була твоєю втечею.
Може, тобі не потрібен кисень.
Незначний компонент нашого метаболізму.
Сфера була…
Моїм кораблем?
Його знищення — наш перший обовязок у разі викриття.
Шансів повернутися не було. Залишати це тіло надто довго,
тому в шахті був мій єдиний шанс.
Чому корабель треба знищити?
Про нас не повинні дізнатися.
Чому?
Поклади ніж.
Зараз же. Ми ж друзі, докторе.
Худоба не повинна розуміти, що її пожирає?
Не бійся. Ти зрозумієш, що тебе пожирає.
Це дуже важливо.
Я відчуваю запах твого раку, докторе.
Смачно пахне.
Нумо, я позбавлю тебе від цього. Я подарую тобі любов.
Це тіло буде твоєю труною. У ньому тебе поховають.
Це гнила кров.
Недостатньо поживна.
Анімація та синапсис із тобою дорого коштують.
Щойно ми з тобою станемо одне ціле, я знову помиратиму з голоду.
Але ти цінна оболонка, докторе Вінтерс.
Через тебе я зможу годуватися, навіть коли вбивати надто небезпечно.
Їжа до тебе надходить іще теплою.
Що, у біса, ти робиш?
Ми не повинні викликати підозри. Розтин має бути технічно правильним.
Маю бути обережним із грудними мязами, бо не зможу користуватися цими руками.
Чому моя рука вільна?
Остаточне нейронне зрощення потребує сенсорно-моторного стандарту,
щоб мій мозок став копією твого.
Решту твого тіла паралізує, але коли це станеться, я тебе розвяжу,
і разом ми будемо вільними.
Ти переселишся
з Аллена в мене?
Правильно.
Як?
Зазвичай за допомогою травного тракту.
Розумієш, за віки
наша форма стала ідеальною, щоб проникати в інших істот.
Як личинка, я проник до рота Едді Сайкса, коли він спав.
Але з того часу я виріс.
О, як я виріс.
Треба зробити розріз.
Ти використаєш свою маріонетку, щоб вирватися.
Але коли він тебе вивільнить,
він не ослабне, втримає тебе?
Я краще знаю вашу фізіологію,
ніж навіть ти, докторе.
Я знаю, що я можу, а що — ні.
Найбільш досконалі модифікації досягаються за рахунок несуттєвих.
Організм хазяїна вже має системи зору, відтворення голосу, нюху й пересування.
Нам немає необхідності самим володіти цим.
Нам не треба зайвий вантаж.
Жодних химерних плавців, ніжок або піря,
а також гачків, присосок або
маленьких пальчиків.
Нам це ні до чого,
бо ми вийшли за межі.
Я тебе потішив, докторе?
Ти займаєшся самообманом.
Ти тягнеш час.
Уже надто пізно.
Ти справді не розумієш?
-Що саме? -Ти заздриш.
Абсурд.
У тебе немає власних почуттів.
Ти крадеш їх в інших.
Ми тисячоліттями жили в людях.
Ми спричинили падіння великих держав.
-Ми приймали форму… -Ти вкрав усе, що в тебе було.
Ти — просто злодій і вбивця. Паразит. Ти жалюгідний.
Ти — просто рак із великим ротом.
Твій друг, шериф, скоро прийде.
Думаю, на світанку.
Він буде чудовою першою стравою для нас.
Його плоть живитиме наше тіло, а твої муки, коли ми поглинатимемо його,
живитимуть мою душу.
Не кажучи вже про його муки.
З чого ми почнемо?
Знаєш, це дивна проблема.
Якщо обережно зрізати мясо з верхніх і нижніх кінцівок,
залишаючи основні артерії неушкодженими, людина може жити годинами.
Мясо можна зрізати до коксальної області, перш ніж вона помре.
Його біль засвоюється
разом із білком.
Нарешті, ми можемо зайнятися артеріями собі на втіху.
Але, звісно, мязи кінцівок жорсткі.
Окрім крижів,
органи найбільш апетитні,
але смерть настає набагато швидше.
Подумай. Скажи, що тобі більше подобається.
Хай там як,
коли я твоїми руками витягатиму його прокурені нутрощі,
а твоїм ротом у них вгризатимуся,
повторювані оргазми, які ми відчуватимемо твоїми чреслами, будуть неймовірними.
Ти назвав вас нашою худобою,
але ви — набагато більше.
Я б два тижні протримався на Бреді та Джексоні, якби це було все.
Але я направив половину енергії, яку дала мені їхня кров,
щоб підтримувати роботу їхніх мізків.
Так я міг шепотіти їм у восьмий черепний нерв,
щоб вони розуміли все, що я роблю з ними.
А Едді Сайкс?
О, так. Він зараз із нами,
німий і безсилий,
поки я його розчленовую.
Ти щось забув.
Я нічого не забуваю.
Твоя зарозумілість робить тебе дурним.
Що я забув, любий докторе?
Не зважай.
Я знатиму кожну думку в твоїй голові за кілька секунд,
усі спогади, почуття
і страхи.
Твої страждання…
стануть моїми.
Усе стане моїм.
Моїм.
Сайкс знав, що ти будеш сліпим і глухим, коли лишиш його тіло,
бісів садисте.
Має бути якийсь вихід.
Не щоб вижити, але…
Що ти зробив?
Ми спілкуємося через восьмий черепний нерв, так?
Де я?
Ти у своєму новому домі, але не надовго.
Боюся, це був акт вандалізму.
Світло не працює.
Тобі також може здатися, що місцевість тут трохи тиха.
Я ще можу змусити тебе рухатися.
Ми почекаємо твого друга.
А коли він наблизиться, я…
Я маю згадати, що трубопровід протікає.
У тебе ще кілька хвилин, перш ніж я стечу кровю.
Я житиму.
Не хочеш дізнатися, що ти забув?
Увесь час, коли ти змушував бідного Сайкса різати себе на шматки,
тебе записували.
Ні.
Мій магнітофон працював.
Ні.
Плівка закінчилася давно,
але я певен, що частина, що залишилася,
буде цікавою для прослуховування, коли прийде мій друг.
Випусти мене!
Карле.
УВІМКНИ ЗАПИС СПАЛИ МЕНЕ
Говорить доктор Карл Вінтерс,
патологоанатом з округу Монтаґю.
Цей запис лише для тебе, Нейте.
Мій друкований звіт послужить офіційним записом.
Переклад субтитрів: Вороненко Аліна