‫בוקר טוב. אני לוגאן קרופורד‬ ‫עם עדכון לידיעה שבכותרות.‬
‫חלפו כמעט 8 חודשים‬ ‫מאז שיותר מ-700 בני אדם איבדו את חייהם‬
‫באירוע הסדקים שנפערו בשלוש המדינות,‬ ‫וגופותיהם של רבים מהם טרם נמצאו.‬
‫ואף שהקהילה המדעית‬ ‫ממשיכה לחקור את הגורמים לסדקים,‬
‫יותר ויותר אנשים מאמינים‬ ‫שהאירוע קשור לנוסעי טיסת 828.‬
‫תודה לאל. הגעתם לכאן מהר...‬
‫מוקד החירום, מה מקרה החירום?‬
‫הלו? אתם שם?‬
‫מוקד החירום, מה מקרה החירום?‬
‫היי, אל תגזימי עם הגבינה, בסדר?‬
‫היא צריכה להספיק עד יום המשכורת.‬
‫אני יודעת. אני לא תינוקת.‬
‫בסדר. טוב, ידעת שגבינה גורמת לך להפליץ?‬
‫בלי פרצופים עצובים, בסדר?‬ ‫ימי שלישי הם ימים שמחים.‬
‫לא בשביל גבריאל.‬
‫טוב, אני יודעת ששמונת החודשים האחרונים‬ ‫היו ממש קשים בשבילך,‬
‫אבל אתה בריא ושלם,‬
‫ואף אחד לא יודע שאתה נוסע מ-828,‬ ‫ואני לא יודעת מה הייתי עושה בלעדיך.‬
‫לכי לבחור בגדים, בסדר? יופי.‬
‫אז מה קורה?‬
‫כשהתעוררתי, הלב שלי דהר.‬
‫ואני הזעתי.‬
‫היה לי סיוט, אבל אני לא זוכר אותו.‬
‫בסדר.‬
‫והצלקת שלי זהרה.‬
‫באמת?‬
‫הצלקת שלך לא זהרה מאז...‬
‫מאז שהשמדתי את ספיר האומגה.‬ ‫ופעם נוספת, כשזיק...‬
‫אבל זו הפעם הראשונה בשמונה חודשים.‬ ‫-כן, בטח יש לזה משמעות.‬
‫השמלה שלי מוצאת חן בעיניך?‬
‫אני מת עליה. את תיראי מקסים איתה.‬
‫בואי נהיה ממש יפות בשביל אבא. בסדר?‬
‫כל המבקרים מתבקשים להסתדר בשורה ישרה.‬
‫נחזיר לך את הטלפון בסוף הביקור.‬
‫בבקשה.‬ ‫-הבא בתור.‬
‫תשאירו אותם עליכן כל הזמן.‬
‫- מבקר‬ ‫מתקן מעצר 828 -‬
‫הבא בתור.‬
‫- מתקן מעצר 828,‬ ‫הסוכנות לביטחון לאומי -‬
‫- מניפסט -‬
‫הביקורים פתוחים כעת לקבוצה איי.‬
‫אנא הסתדרו בשורה ישרה.‬
‫קבוצות בי עד אף, אנא המתינו.‬
‫- מ' + ז' -‬
‫היי. את באה?‬
‫לא הפעם. בן ילך.‬
‫תודה, בת'אני.‬
‫זה בסדר?‬ ‫אני לא רוצה שהם ייפרמו ושתמעד בגלל זה.‬
‫בטח היית חניך מצטיין בצופים.‬
‫טוב, לא הגעתי מעבר לעניבה צהובה, ראס.‬
‫אתה בחור טוב. תודה.‬
‫עוד יום, עוד סריקה.‬
‫חכה שנייה.‬
‫- סרקו תג זיהוי -‬
‫- סטון, בן‬ ‫מגורי אגף איי -‬
‫לפי סריקות המוח‬ ‫הקריאה של הנוסע הסתיימה.‬
‫עוד קריאה שלא נפתרה.‬
‫בסדר, תוציא אותו מהתא,‬
‫ותוכל להזין את התוצאות‬ ‫לפני שהוא ישוחרר למרחב הציבורי?‬
‫מה לדעתך הם עושים עם הנתונים?‬
‫אין לי מושג. ככל שאשאל פחות,‬ ‫ירשו לי להישאר יותר זמן במעבדה,‬
‫ולעזור לנוסעים. בבקשה.‬
‫תחזיקי לי את היד אם את רוצה.‬
‫תודה.‬
‫טוב. אתה בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫הנה הבנות שלי!‬
‫אני כל כך מתגעגע אלייך.‬
‫אני לא יודעת מה אני אעשה.‬
‫יום נישואים שמח.‬
‫הבטחתי לך נסיעה לפריז, לא לכלא.‬
‫אלך לכל מקום ובכל זמן, כדי להיות איתך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותך יותר.‬
‫כריך חמאת בוטנים וריבה מעולה.‬
‫אבל הוא עם נקניק וגבינה.‬
‫חמאת בוטנים, ריבה, נקניק וגבינה. טעים!‬
‫אז מה שלום דודה מיק?‬
‫בסדר, בהתחשב בנסיבות.‬
‫וטי-ג'יי?‬
‫עבר זמן מאז שאכלנו ביחד עם קבוצה אף,‬
‫אבל ראיתי אותו בחצר.‬
‫הוא נראה טוב.‬
‫הוא מתגעגע אלייך.‬
‫מה שלום גבריאל?‬
‫הייתה לו פגישת מעקב‬ ‫עם ד"ר בייטס השבוע, נכון?‬
‫הוא בריא לגמרי.‬
‫האמת היא שהוא...‬
‫הוא אפילו זוהר.‬
‫הביקורים הגיעו לסיומם.‬
‫אנא התקדמו לעבר היציאות.‬
‫לא! אני רוצה את אבא שלי!‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫מצטערת. הביקור נגמר.‬
‫עוד כמה דקות.‬ ‫-בלתי אפשרי.‬
‫זה בסדר.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אותך.‬
‫תודה.‬
‫- אין מעבר‬ ‫עצור -‬
‫אוליב מנסה כמיטב יכולתה‬ ‫להחזיק מעמד למען עדן.‬
‫לא יודע. אולי אני גורם ליותר נזק מתועלת‬ ‫בכך שאני מסכים שיבקרו אותי.‬
‫כלומר, אני זה שצריך ללכת אליהם.‬
‫מכאיב לי לא לראות את קאל.‬
‫אוליב אומרת שהוא מרגיש יותר טוב.‬
‫עדיין בהפוגה מהמחלה.‬
‫הוא זוהר אפילו.‬
‫הקשבת למה שאמרתי?‬
‫סליחה, אני פשוט עייפה היום.‬
‫היום?‬
‫יותר נכון, בכל יום.‬
‫אני קמה. אני אוכלת.‬
‫מתקלחת, ישנה וחוזר חלילה.‬
‫בן, מה אתה רוצה ממני?‬ ‫-את לא מדברת על זיק.‬
‫את נאחזת באבל שלך כל כך חזק עד שזה...‬ ‫אני לא יודע. יש לזה מחיר.‬
‫אני בסדר.‬
‫את תתפרקי לחתיכות.‬
‫תאמיני לי. הייתי שם.‬
‫אני מתגעגעת אליו בכל שנייה בכל יום.‬
‫אני מחכה בקוצר רוח ללכת לישון בלילה,‬
‫רק כדי שיפסיק לכאוב לי.‬
‫וכשאני מתעוררת, והוא לא לידי,‬
‫הלב שלי נשבר מחדש.‬
‫אני פה בשבילך.‬
‫ואני צריך לדעת שאת תהיי כאן בשבילי.‬ ‫בשביל כולנו.‬
‫אלך עד קצה העולם.‬ ‫-תודה.‬
‫כי יש לנו תשעה חודשים להציל את הנוסעים.‬
‫ואת העולם.‬
‫עכשיו כשזוהר הדרקון של קאל חזר,‬
‫אני חושב שהגיע הזמן שנתחפף מכאן.‬
‫קל יותר להגיד מאשר לעשות.‬
‫העיניים היפהפיות האלה קטלניות.‬
‫זיק.‬
‫אלוהים, את יפהפייה.‬
‫אני משתגעת, או שאני מתה עכשיו?‬
‫לא זה ולא זה.‬
‫אני מתגעגע להתעורר לחיוך הזה.‬
‫אני מתגעגעת לכל דבר בך.‬
‫גם למגבות הרטובות על הרצפה?‬
‫כן. לכל דבר.‬
‫טוב, לא צריך לדאוג בקשר‬ ‫למגבות רטובות או לכלים מלוכלכים כאן.‬
‫איפה זה "כאן"?‬
‫זאת לא קריאה אבל זה מרגיש מוכר.‬
‫היית בזוהר בעבר.‬
‫אתה בזוהר.‬
‫כן.‬
‫לתודעה האלוהית יש‬ ‫מרחב אינסופי וזמן אינסופי‬
‫אבל אנחנו עושים מה שאנחנו מצטיינים בו:‬ ‫מתחברים זה לזה.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך.‬
‫"יש הרבה סוגי שמחה אך כולם מובילים לאחת.‬
‫"השמחה להיות נאהב."‬
‫"הסיפור שאינו נגמר".‬
‫קראתי אותו לקלואי כשהייתה בת 12.‬
‫השרשרת של קלואי.‬
‫השארת אותה באנדרטה שלה לפני שנים.‬
‫כן.‬
‫עדיין לא עשיתי את זה.‬
‫הבגדים שלך.‬
‫זה מה שלבשת במערה.‬
‫הייתי בזוהר רק פעם אחת, מיק.‬
‫אלוהים.‬
‫לא יצאת מהמערה.‬
‫אתה עדיין ב-2018.‬
‫בלתי ניתן לתפיסה, אני יודע.‬
‫אבל זה אומר שעדיין לא נפגשנו.‬ ‫אנחנו לא מכירים.‬
‫זה רק עניין טכני.‬
‫זיק!‬
‫הצילו!‬
‫עזרו לי, בבקשה!‬
‫הצילו!‬
‫עזרו לי!‬
‫היי!‬ ‫-עזרו לי!‬
‫אני חייבת לצאת מפה.‬ ‫אני חייבת. אני מכירה את הקול של אשתי.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר? היא בסכנה.‬
‫בת'אני, הייתה לך קריאה?‬
‫ג'ורג'יה בצרה, בסדר?‬
‫אני צריכה ללכת אליה עכשיו. בבקשה.‬
‫אנחנו חייבים לעשות משהו.‬ ‫-בת'אני, זה בסדר.‬
‫מה בדיוק היית רוצה לעשות?‬
‫הצילו!‬ ‫-בת'אני.‬
‫תתרחקי מהדלת!‬ ‫-הצילו!‬
‫תוריד ממני את הידיים!‬ ‫-רגע! חכה רגע!‬
‫בסדר, עזוב אותה.‬
‫זאת ההזדמנות שלנו.‬ ‫-אבל בת'אני זקוקה לעזרה.‬
‫לכן עלינו לעזוב. אנחנו קברניטי סירת ההצלה.‬ ‫לא נוכל לפעול כאן.‬
‫תפסיק! בסדר, פשוט תעזוב אותה.‬
‫עכשיו או אף פעם.‬ ‫-אז נראה לי שעכשיו.‬
‫הכול בסדר.‬
‫לעזאזל. מה עכשיו?‬ ‫-יש גרם מדרגות ליד המעבדה.‬
‫גם הוא נעול.‬
‫יזרקו אתכם מכאן וישלחו אתכם לכלא.‬
‫כדי שנוכל להציל את סירת ההצלה‬ ‫ולשרוד את תאריך המוות, עלינו לצאת עכשיו.‬
‫הזוהר של קאל חזר, ואנס.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫הוריתי עכשיו לפנות את חדר האוכל.‬ ‫כניסת השירות עדיין פתוחה.‬
‫תודה.‬ ‫-אנחנו חייבים לך.‬
‫הפסקתי לספור כמה אתם חייבים לי.‬ ‫תזכרו, לא ראיתם אותי.‬
‫- מיקלה סטון -‬
‫החבילה נמסרה. חשבתי שתרצי לדעת.‬
‫יופי, תדאג ליידע את ד"ר גופטה מיד.‬
‫זה בכלל לא נשמע מבשר רעות.‬ ‫לאיזו חבילה ציפית?‬
‫זה מידע שנועד לי, לא לך.‬
‫לא נוכל לפתור את הקריאה של בת'אני‬ ‫אם לא נדע מה היא.‬
‫איפה אנחנו ביחס לבת'אני קולינס?‬
‫זימר, אמרתי ליחידת הקריאות,‬ ‫בת'אני קיבלה יותר מדי סמי הרגעה.‬
‫עכשיו אפשר רק לחכות.‬
‫זה לא הכול. בת'אני הייתה נואשת‬ ‫להציל את רעייתה, ג'ורג'יה דייוויס.‬
‫לפי היומן, ג'ורג'יה הייתה כאן אתמול.‬
‫כן, הוצאנו את פרטי הקשר שלה‬ ‫מהתיק של בת'אני.‬
‫צאו לשטח ובדקו מה שלומה.‬ ‫-בבקשה אל תפשלו.‬
‫ה-NSA לא תוכל לספוג‬ ‫פשלות נוספות של יחידת הקריאות.‬
‫תאמיני או לא, אנחנו לא מנסים להיכשל.‬
‫אם באמת היה אכפת לך מהנוסעים...‬ ‫-לא אכפת לי. העדיפות היא ללמוד אותם.‬
‫ותפקידכם הוא לאסוף מידע‬ ‫כדי להבין איך הקריאות מועברות.‬
‫זה כל מה שאכפת לי.‬
‫ברור?‬
‫עכשיו כשאתם כאן לבד, יש לי כמה חששות.‬
‫כלומר, תא הבידוד.‬
‫מה איתו?‬ ‫-זאת אכזריות.‬
‫קריאה היא גם ככה חוויה לא פשוטה,‬
‫אבל לכבול נוסעים למכונות MRI תפקודי‬ ‫למשך זמן בלתי מוגבל...‬
‫זה לא מפתיע שבת'אני לא רצתה לשתף פעולה.‬
‫הזמן הוא לא בלתי מוגבל.‬ ‫הוא פשוט עד שהקריאה תיפתר.‬
‫אנו לא פותרים מספיק קריאות‬ ‫כדי לשרוד את תאריך המוות.‬
‫ואם תרצי או לא, זה כולל את שאר העולם.‬
‫אולי תשקלי שוב את הצעתי‬ ‫לתת לנוסעים אישורי יציאה יומיים,‬
‫נחזיק אותם תחת פיקוח בשטח‬ ‫עד שהקריאות שלהם יושלמו?‬
‫בהחלט לא.‬
‫עלינו לתת לנוסעי 828 לעזור לנו.‬ ‫אם סאנבי צודקת, אנחנו עלולים להפסיד הכול.‬
‫ואם היא טועה,‬ ‫נעזור לשמור על הרחובות קצת יותר בטוחים.‬
‫אנחנו שולטים במצב.‬
‫אם כבר מדברים על זה,‬ ‫יש לנו תוכנית למצוא את 13 הנוסעים הנמלטים.‬
‫ה-NSA והמחלקה לביטחון המולדת שילבו כוחות,‬
‫ואישרו פרס של 50,000 דולר‬ ‫על כל נוסע 828 מבוקש.‬
‫- שאנון, אדריאן, נעדר‬ ‫קלארק, דניאל אמוטה, נעדר -‬
‫הכוונה למתים או חיים?‬
‫ברגע זה, דרבנתם כל מטורלל‬ ‫להפוך לצייד ראשים.‬
‫הזלזול שלך מעמיד את הגבולות שלי למבחן.‬ ‫-את לא מפגינה הרבה חמלה ביחס למצב הזה.‬
‫ולך יש מזל שאתה כאן.‬
‫שמעת מד"ר גופטה?‬
‫לא, לא מאז שהיא בגדה בנו.‬
‫למה?‬ ‫-אין סיבה.‬
‫תודה על זמנך, ד"ר באל.‬
‫אתה עזרת להם.‬
‫יש לך גישה למסד הנתונים וללו"ז שלהם.‬ ‫תסתירי זאת ככל שתוכלי.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫למה הם שחררו אתכם?‬
‫אבא!‬ ‫-מותק, בואי הנה.‬
‫היי, קאל.‬
‫תן לי להסתכל עליך.‬ ‫-מה? אני בסדר, אבא. באמת.‬
‫היא שוב זוהרת, מה? ועם הזוהר יש גם קריאות?‬
‫לא, שום דבר מאז שזיק הציל את חיי.‬
‫משהו בהחלט השתנה היום.‬ ‫-צריך להזדרז. עלינו לפתור קריאה.‬
‫לוחות הנוסעים...‬ ‫-רק רגע.‬
‫לא עניתם על השאלה שלי.‬
‫למה המרשם שחררו אתכם?‬
‫עדן, תלכי לצייר לאבא ציור?‬
‫תודה.‬
‫זה לא ממש שהם שחררו אותנו.‬ ‫אלא יותר שאנחנו פשוט עזבנו.‬
‫מה עשיתם?‬ ‫-אין זמן להיכנס לזה.‬
‫רעייתה של בת'אני בצרה,‬ ‫ולכן צריך לאסוף כמה שיותר מידע.‬
‫יכול להיות שזו הסיבה שאתה שוב זוהר.‬ ‫אז בבקשה... תגידי לי ששמרת את המחקר שלי.‬
‫אתה ממש קטן אמונה!‬
‫לא התייאשנו מהמחקר שלך, אבא.‬
‫החלטנו שיהיה קל יותר להוריד הכול לכאן,‬ ‫ובמקביל להשגיח על עדן.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫מצאתי את המספר של ג'ורג'יה.‬
‫אנחנו מצטערים. המספר שחייגתם אליו...‬
‫הוא מנותק.‬
‫אולי זה מספר ישן. היא בסביבה.‬ ‫ראיתי אותה מבקרת את בת'אני.‬
‫טוב, יש לנו את הכתובת. יש דלק במכונית?‬
‫מכרנו את המכונית.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫מה?‬ ‫-לא הייתה לנו ברירה.‬
‫זה היה חשמל ואוכל או מכונית.‬
‫למה לא אמרתם כלום?‬
‫ולגרום לכם לדאגות נוספות?‬
‫סבא סטיב פדה את הפנסיה שלו‬ ‫כדי לנסות לשכור עורך דין שיוציא אתכם משם.‬
‫שנינו עובדים.‬
‫ואני שומר על עדן. אנחנו מסתדרים.‬
‫אנחנו כל כך מצטערים. אנחנו נפצה אתכם.‬
‫אין זמן להתפלשות ברחמים.‬ ‫תמצאו את ג'ורג'יה.‬
‫קחו את הטלפון שלי. אתם תזדקקו לו.‬
‫תודה. אנחנו עדיין צריכים מכונית.‬
‫אני חושבת שאני מכירה מישהו. בוא.‬
‫אבא, אל תלך.‬
‫מותק.‬
‫אבא יחזור. בסדר?‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫- סרוק תג זיהוי -‬
‫- סטון, בן -‬
‫בסדר, אחד הצליח.‬
‫אה, זה עוף אלפרדו, בסדר.‬
‫צוות ניקיון, אנא הגיעו לכניסה.‬
‫סליחה שאנחנו מגיעים בהפתעה כזאת.‬
‫אתם כאן. איך ייתכן...‬
‫איך... מה?‬ ‫-תודה.‬
‫עדיף שתדעי כמה שפחות.‬
‫אבל... אנחנו צריכים לבקש ממך טובה.‬
‫אנחנו צריכים לשאול את המכונית שלך.‬ ‫-לכמה שעות. שום דבר לא חוקי.‬
‫עכשיו כשאני מקשיב לעצמי, זה נשמע לא חוקי.‬
‫אבל לא היינו מבקשים‬ ‫אם זה לא היה באמת הכרחי.‬
‫כשהתחתנת עם זיק, הפכת לחלק מהמשפחה שלנו.‬
‫זה לא השתנה.‬
‫אביא את המפתחות.‬
‫שניהם היו כל כך צעירים.‬
‫אי אפשר לדמיין.‬
‫- הסיפור שאינו נגמר -‬
‫- יום האם שמח -‬
‫אלוהים.‬
‫תודה.‬
‫לא.‬ ‫-לא, זה בשביל הילדים.‬
‫זה מאוד נדיב מצידך. תודה.‬
‫זיק וקלואי קראו הרבה ביחד,‬
‫ואני שמרתי את כל הספרים הישנים שלהם.‬
‫אני מניחה שזה נראה טיפשי.‬
‫מצאתי את זה בפנים.‬
‫- אוהבת אותך עד לירח ובחזרה‬ ‫קלואי -‬
‫אהבנו במיוחד חבצלות.‬
‫כל הזמן הזה, לא היה לי מושג שזה בכלל קיים.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫אין לך מושג כמה זה חשוב לי.‬
‫תודה על המכונית.‬
‫תשמרו על עצמכם.‬
‫מה קורה?‬ ‫-בדיקת בטיחות.‬
‫מיקלה סטון אמורה להיות בחצר.‬ ‫כאן היא סרקה את התג שלה לאחרונה.‬
‫אם היית אוכל בחדר האוכל, גם אתה היית כאן.‬
‫אני בטוחה שזימר תסכים. זאת חדירה לפרטיות.‬
‫אתה נכנס לטריטוריה שממש לא ראוי...‬
‫- מיקלה סטון -‬
‫פריצת אבטחה ברמה 5. עצירה נמלטה.‬
‫אני חוזר. פריצת אבטחה ברמה 5. עצירה נמלטה.‬
‫אז מה את עושה אחר כך?‬ ‫-אני יודעת את מי אני לא עושה.‬
‫וואו, חשבתי שאנחנו סתם נהנים.‬
‫אני גם לא זוכר ששמעתי תלונות.‬ ‫-טוב, דיברנו על זה לפני כמה שבועות.‬
‫זו תלות הדדית לעבוד ביחד ולעשות סקס ביחד.‬ ‫בלי קשר מחייב.‬
‫כן. זאבה בודדה.‬ ‫-בדיוק. כן.‬
‫ג'ורג'יה?‬
‫משטרה!‬ ‫-ידיים למעלה, זבל!‬
‫ויקס, מה נסגר, לעזאזל?‬ ‫חשבנו שג'ורג'יה בסכנה.‬
‫למה שנבטח ברעייה של נוסעת?‬ ‫היא עלולה להיות הסכנה.‬
‫אתה ההגדרה המילונית של שוטר רע.‬ ‫אין לך אפילו צו.‬
‫אנחנו המרשם. איש לא ידרוש מאיתנו הסברים.‬
‫מה אתה מחפש?‬ ‫-אני אדע כשאמצא אותו.‬
‫נהדר. אז תמשיכו לזרוע הרס.‬ ‫-אין לדעת. המקום הזה עלול להיות מלכודת.‬
‫כן, ככה בדיוק המקום הזה נראה.‬ ‫בתים יפים הם מלכודות.‬
‫מה, עוד חדשות מסעירות?‬
‫שני נוסעים נמלטו ממתקן המעצר.‬
‫מיקלה ובן סטון.‬
‫תחזור. אני אסע עם שני אלה.‬
‫אני מניח שהם יודעים דבר או שניים‬ ‫לאן הנמלטים שלנו הולכים.‬
‫עזרו לי! הצילו!‬
‫עזרו לי!‬
‫בת'אני!‬
‫בת'אני, עזרי לי!‬
‫בת'אני!‬
‫מה קורה?‬ ‫-קיבלנו התראה שיש לה קריאה.‬
‫בת'אני מפגינה סימנים של קריאה,‬
‫אבל אי אפשר לתקשר איתה‬ ‫בגלל סמי הרגעה חזקים.‬
‫ולכן היא לא יכולה לספר לנו מה שהיא רואה.‬
‫תיידעו אותי כשהיא תתעורר.‬
‫אנחנו עלולים להיתקל במשטרת המרשם.‬
‫אז בילינו יום יפה בחוץ.‬
‫הלוואי שהיינו עוצרים לאכול נקניקיה.‬
‫ג'ורג'יה?‬
‫לא, זה בסדר.‬ ‫אנחנו חברים של בת'אני מטיסת 828.‬
‫ג'ורג'יה, מה קרה כאן?‬
‫המרשם קרה.‬
‫הגעתי הביתה בדיוק בזמן לראות אותם עוזבים.‬
‫המנוולים הרסו את חיי.‬ ‫כי זה מה שהייתי צריכה היום.‬
‫אפשר לראות?‬
‫שתיכן נראות יפהפיות.‬
‫איך זה שאתם לא במעצר?‬
‫ברחנו משם.‬
‫בת'אני דאגה לך.‬ ‫-אתה מתכוון שהייתה לה קריאה.‬
‫היא עזרה לנו רבות.‬ ‫זאת חובתנו לפתור אותה בשבילה.‬
‫היא חשובה לנו מאוד.‬
‫מה שאומר שגם את חשובה לנו מאוד.‬
‫אוליב?‬
‫הייתה לי קריאה.‬ ‫בעצם, לא קריאה שלי. קריאה של בת'אני.‬
‫מה ראית?‬
‫הייתי במטוס,‬
‫וראיתי תפוח על המושב של בת'אני‬ ‫ופשוט הבנתי שעליי לשבת במושב שלה.‬
‫ואז ראיתי שדה פתוח.‬
‫שמעתי צרחות, וזה היה סמוך לאסם ישן.‬
‫לפחות, זה מה שאני חושב שהוא היה.‬
‫וראיתי מכונית, מכונית אדומה עם רובים.‬
‫הרבה רובים במושב האחורי.‬
‫ג'ורג'יה, מה קרה?‬
‫כן, זה וייסיק.‬ ‫האבא הצעיר עם האישה ושני הילדים.‬
‫נוסע בטיסת 828.‬
‫הוא אחד מ-13 הנמלטים.‬ ‫-הוא פנה לעזרה.‬
‫הייתי אמורה להיפגש איתו באסם ישן בקונקלין.‬
‫אז הוא בסכנה. אתם צריכים לצאת לשם עכשיו.‬
‫אז למה שלא תספרי לנו‬ ‫מה מעשינו בחור הנידח הזה.‬
‫אנסון ביקש עזרה.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫ככל שתדעו פחות, עדיף.‬
‫אבדוק את המתחם. אתם תחפשו את אנסון.‬
‫אנסון?‬
‫אנסון, זאת ג'ורג'יה.‬
‫אנסון? אתה חייב להסתלק מכאן! אתה בסכנה!‬
‫זה לא אנסון.‬
‫צאו החוצה, איפה שלא תהיו.‬
‫צאו החוצה מהמחבוא.‬
‫אל תעשו את זה קשה יותר מהנחוץ.‬
‫אני רואה אתכם.‬
‫המשחק נגמר.‬
‫תהיה בטוח, זבל. זרוק את הנשק.‬
‫כן? את תירי בי, שוטרת?‬
‫שמך בילי, נכון?‬
‫תקשיב, בילי.‬
‫רק כדי לרענן את זיכרונך,‬ ‫אתה זה שחטפת את בעלי,‬
‫וכמעט הרגת אותו בבר האקסים לפני כמה שנים,‬ ‫ולכן שום דבר לא ישמח אותי יותר‬
‫מאשר הסיבה המוצדקת הזעירה ביותר‬ ‫לגאול את העולם מחלאה כמוך.‬
‫אני לא הכלבה שהיית רוצה‬ ‫שתכוון אקדח לראש שלך עכשיו.‬
‫בחייכם, חבר'ה.‬
‫אוליב, אביך ודודתך עלולים להיות בסכנה.‬ ‫עזרי לנו להגן עליהם.‬
‫לא ראיתי את אבא שלי מאז אתמול,‬ ‫דרך קיר פרספקס,‬
‫בדיוק כמו בשבוע שלפני כן.‬
‫גייב, מה איתך?‬
‫לא ראיתי אותם‬ ‫מאז שהם נכלאו לפני שמונה חודשים.‬
‫היה לך קשר לנוסעת שמתה בשנה שעברה.‬
‫ויולט?‬
‫ברור לך שאם אתה מסתיר משהו, אנחנו נגלה.‬
‫טוב, נראה לך שיש לנו זמן לשחק משחקים?‬ ‫אנחנו מתקשים להשיג כסף בשביל לקנות אוכל.‬
‫היי, הם ילדים חכמים.‬ ‫הם לא ישקרו לנציגי החוק.‬
‫קדימה. בוא נלך.‬
‫אנחנו רוצים עדכון יומיומי.‬
‫- ברוך הבא אבא -‬
‫אבא שלך חזר?‬
‫איפה הם, לעזאזל?‬ ‫-אנחנו לא יודעים.‬
‫אנחנו עוצרים אותם.‬ ‫-לא ברור לך שצריך צו?‬
‫הם בקשר איתו איכשהו. קחו את הטלפונים שלהם.‬
‫אין לי טלפון.‬
‫אני חיה חיי סגפנות.‬
‫בחורה בת 20 בלי טלפון.‬
‫תאכנו את המספר.‬ ‫נתערב על פיצה ששם נמצא את אבא היקר.‬
‫היי, חומד. אנחנו בסדר.‬ ‫-לא, אתם לא, אבא.‬
‫ג'רד ודריאה היו פה עם בחור מפחיד.‬
‫הם יודעים שהטלפון שלי אצלכם.‬ ‫אני ממש מצטערת.‬
‫אנחנו נהיה בסדר. תישארו בבית.‬
‫אנחנו לא בטוחים כאן. טוב, זמן האמת.‬
‫קדימה. הוכחנו לך היטב את מעלותינו.‬ ‫מה קרה כאן היום?‬
‫אני חלק מהבית הבטוח.‬
‫איזה בית בטוח?‬
‫אתם מכירים את 13 הנוסעים הנעדרים.‬
‫אני ורשת של תומכים בנוסעי 828‬ ‫עוזרים להם עם מזון, מחסה, תרופות.‬
‫הם כולם ביחד?‬
‫תשעה מהם ביחד.‬
‫אנסון יצר קשר, ורציתי לעזור לו,‬
‫ולהביא אותו לבית הבטוח,‬ ‫אבל נראה שאיזה אקס התחזה אליו.‬
‫בטח חשב שאוביל אותו לשאר הנוסעים,‬ ‫כדי שהוא יזכה בפרס הזה.‬
‫סליחה, איזה פרס?‬ ‫-השלטונות הציעו פרס על ראשם של הנוסעים.‬
‫חמישים אלף דולר על כל אדם שיימסר להם.‬ ‫מת או חי.‬
‫אם בילי איתר אותך,‬ ‫אז גם רבים אחרים איתרו אותך.‬
‫את צריכה להגיע לבית הבטוח‬ ‫ולהיות עם האחרים עד שתצאי מכלל סכנה.‬
‫אקח אתכם למכוניתכם.‬ ‫-מסוכן מדי. נחזור לבד.‬
‫צאי לדרך.‬
‫אם תוכלו למסור זאת לבת'אני...‬
‫תגידו לה שאני אוהבת אותה.‬
‫ותודה לכם.‬
‫אנחנו חייבים לברוח.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫אני מניח שמשהו התרסק כאן.‬
‫זה בטח לא קרה מזמן. האדמה עדיין חמה.‬
‫אני לא יכולה לחשוב על משהו שישאיר‬ ‫שקע בגודל כזה ובצורה כזאת חוץ ממטוס.‬
‫אבל איזה מטוס?‬
‫ומי מוצלח יותר בהעלמת מטוסים מאשר ה-NSA?‬
‫עלינו לגלות מה קרה כאן.‬
‫לאן?‬
‫למתקן המעצר.‬
‫זאת בדיחה?‬ ‫כשברחנו, הסכמנו שאנחנו לא חוזרים לשם.‬
‫זה היה לפני שמצאנו‬ ‫את טביעת הרגל הענקית הזאת.‬
‫המטוס חזר למקום שממנו באנו. אין ספק.‬
‫אם נחזור, ניכנס לבידוד ללא הגבלת זמן.‬
‫אם אנחנו קברניטי סירת ההצלה,‬ ‫עלינו לחזור ולהגן על האחרים.‬
‫הם זקוקים לנו.‬ ‫-אתה צדקת.‬
‫נוכל לעזור לנוסעים אם נהיה בחוץ.‬
‫ונעשה מה שאנחנו עושים עכשיו.‬ ‫-לא צדקתי.‬
‫את שואלת את עצמך לפעמים‬ ‫למה אנחנו הקברניטים של סירת ההצלה?‬
‫למה אלוהים בחר בך ראשונה?‬
‫אולי כי אין שוטר טוב יותר.‬
‫אולי כי יותר מכולם היית זקוקה‬ ‫לחילוץ ממערבולת האשמה שנלכדת בה.‬
‫למה אני?‬
‫אולי כי הייתי כל כך... קצר רואי.‬
‫הייתי מרוכז רק בהצלתו של קאל,‬
‫בדיוק כמו שבמשך שנתיים‬ ‫לא היה לי אכפת משום דבר חוץ מלמצוא את עדן.‬
‫זה בטח גם לא מקרי‬ ‫שחצי מהקריאות הובילו אותנו.‬
‫הכול מחובר.‬
‫מיק, הקרבת כל כך הרבה.‬
‫אני לא מאשים אותך בכלל‬ ‫שאת רוצה להיות חופשיה.‬
‫אבל אני לא יכול להפקיר את הנוסעים שוב.‬
‫אני יודע על הקריאות‬ ‫ועל הנוסעים יותר מכולם,‬
‫ואם יש נוסע מטיסת 828‬ ‫שצריך לחזור למתקן המעצר הזה,‬
‫ולנהוג כאסטרטג כדי לשרוד את תאריך המוות...‬
‫זה אני.‬
‫אתה צודק.‬
‫אני אלך להגיד שלום לילדים ולהסגיר את עצמי.‬
‫אם את לא חוזרת, אוכל לקבל את הכרית שלך?‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫גם אני אותך.‬
‫אבא?‬
‫זה אתה?‬
‫היי, איפה דודה מיק?‬
‫אני צריך שתלכו לבית של ג'ורג'יה,‬
‫שתיקחו את המכונית של פריסילה,‬ ‫ושתחזירו לה אותה, בבקשה.‬
‫למה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫אתה חוזר.‬ ‫-זה הכי טוב לכולם.‬
‫ממש לא. מה איתנו?‬
‫מה לגבי זה שאנחנו נהיה כמו משפחה? הבטחת!‬
‫אולי זה לא נראה ככה‬
‫אבל אני מבטיח לכם‬ ‫שאני עושה את זה למען המשפחה שלי.‬
‫אתם שלושתכם...‬
‫אתם שלושתכם האנשים‬ ‫הכי חשובים בעולם בשבילי.‬
‫ויש לי תשעה חודשים להבין‬ ‫איך כולנו נשרוד את תאריך המוות.‬
‫והדרך היחידה להבטיח שיהיה לנו עתיד בכלל...‬
‫היא אם אעזוב לבינתיים.‬
‫אני אוהבת אותך לנצח, אבא.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫את כולכם.‬
‫הו! תראו מי זה.‬
‫בילי. מה קורה, גבר?‬
‫הרבה זמן לא התראינו.‬
‫אתם מכירים את הזבל הזה?‬ ‫-רואה? ידעתי שנסכים על משהו.‬
‫"תפסנו את האיש הרע שלכם. על לא דבר."‬
‫לפי איך שזה נראה, הנוסעים מנעו מרחץ דמים.‬
‫יש לומר לזכותם, נוסעי 828‬ ‫מוצלחים בפתרון קריאות יותר מאיתנו.‬
‫את חושבת?‬
‫אתה בהחלט יודע לדפוק כניסה, מה?‬
‫שומר על הרעננות ביחסים.‬
‫תודה שעזרת לאמא שלי.‬
‫כמובן.‬
‫בבקשה, תגיד לי איך זה נגמר.‬ ‫אני זקוקה לשמץ של תקווה‬
‫שאני לא אפול עמוק יותר לתוך התהום בלעדיך.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אבל אני יודע כמה אני אוהב אותך.‬
‫ואפילו כמה אוהב אותך בעתיד, שזה משהו כמו...‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫כל מילה, כל חיוך, כל מגע,‬
‫כל נשיקה שאי פעם חלקנו‬
‫ייצרבו על נשמתי.‬
‫אני שלך עכשיו ולנצח.‬
‫אני רק צריך שתחזיקי מעמד.‬
‫לא יודעת אם אני יכולה.‬
‫"אל תיכנעו לעולם, והמזל הטוב ימצא אתכם."‬
‫זה מ"הסיפור שאינו נגמר"?‬
‫השורה האהובה עליי.‬
‫בזכותה החזקתי מעמד אחרי קלואי.‬
‫הבעיה היא שאני לא מאמינה במזל.‬
‫אני מאמין בך.‬
‫וכך גם הם.‬
‫- כניסת מבקרים -‬
‫אני בן סטון.‬
‫אני לא חמוש.‬ ‫-נשק על החשוד.‬
‫אני מסגיר את עצמי.‬ ‫-רד לקרקע!‬
‫ידיים על הראש.‬
‫קדימה.‬ ‫-בוא. זוז.‬
‫קדימה.‬
‫העצור מאובטח, אדוני.‬
‫אתה בצרות צרורות, מר סטון.‬
‫יש מטע תפוחים עם אסם ישן בקונקלין.‬
‫משהו קרה. משהו גדול.‬
‫תוציאו אותו מכאן.‬
‫כן, זה הוא.‬ ‫-זיהוי ודאי של בן סטון.‬
‫זיהוי ודאי.‬ ‫-הוא נכנס עכשיו.‬
‫זוז.‬
‫תשתי את זה. את תרגישי יותר טוב.‬
‫ג'ורג'יה בטוחה.‬
‫תודה לאל.‬
‫אבל היא לא תוכל לבוא לבקר אותך בזמן הקרוב.‬
‫מה? למה לא?‬
‫רק תדעי שהיא בטוחה.‬
‫היא אישה יוצאת דופן, מה?‬
‫ידעתי את זה ברגע שפגשתי אותה.‬
‫היא יכולה לחזור לתא.‬
‫"אל תיכנעו לעולם, והמזל הטוב ימצא אתכם."‬
‫חשבתי שאת לא מתכוונת...‬ ‫-אנחנו קברניטים שותפים של סירת ההצלה.‬
‫זוכר?‬
‫תודה.‬
‫מה שינה את דעתך?‬
‫כלום. הכול.‬
‫אתה צדקת. הם צריכים אותנו.‬
‫כיבוי אורות.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫תשחררו אותי!‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬