God morgen. Logan Crawford med en nyhetsoppdatering.
Det er nær åtte måneder siden mer enn 700 mennesker døde
under sprekkdannelsen i tre delstater. Mange døde er ennå ikke funnet.
Mens forskere prøver å finne årsaken til sprekkene,
tror stadig flere at hendelsen er knyttet til passasjerene på flight 828.
Takk og lov. Dere kom hit raskt...
Nødetaten, hva gjelder det?
Hallo? Er du der?
Nødetaten, hva gjelder det?
Vær forsiktig med osten, ok? Dette må vare til lønningsdagen.
- Jeg vet det. Jeg er ikke en bleieunge. - Visste du at ost får deg til å prompe?
Ikke noe surmuling.
- Tirsdager er glade dager. - Ikke for Gabriel.
Jeg vet at de siste åtte månedene har vært tøffe for deg,
men du lever og er frisk.
Ingen vet at du er en passasjer, og jeg ville ikke klart meg uten deg.
Gå og se hva du vil ha på deg.
Nå, hva er det?
Da jeg våknet, banket hjertet mitt vilt.
Jeg svettet. Jeg hadde mareritt, men husker det ikke.
Ja vel.
Og arret mitt glødet.
Er det sant?
Det har ikke glødet siden...
Siden jeg ødela Omega-safiren. Og så igjen, da Zeke...
Men det er åtte måneder siden.
Ja, det må bety noe.
Liker du kjolen min?
Elsker den. Du blir så fin.
Kom, så gjør vi oss fine for pappa. Greit?
Alle besøkende bes om å stille seg i kø.
Du får tilbake telefonen etterpå.
- Her. - Neste.
Ha dem på hele tiden.
BESØKENDE
Neste.
INTERNERINGSSENTER INNGANG FOR BESØKENDE
Besøkstiden er nå åpen for gruppe A.
Still dere i kø.
Gruppe B til F må vente.
Hei. Kommer du?
Ikke denne gangen. Ben går.
Takk, Bethany.
Er det greit? Jeg vil ikke at de skal løsne, så du snubler.
En speider av øverste grad, ser jeg.
Jeg kom meg aldri forbi andre grad, Russ.
Du er en god gutt, Ben. Takk.
En ny dag, en ny skanning.
Vent litt.
SKANN ID-BRIKKE
BLOKK A-BEBOER
Passasjeren har ikke lenger et kall.
Nok et uløst kall. Ta passasjeren ut av kapselen
og logg inn resultatene før vedkommende sendes tilbake.
Hva gjør de med dataene?
Jeg aner ikke. Jo mindre jeg spør, jo lenger kan jeg bli
og hjelpe passasjerene. Gå.
Du kan holde meg i hånda, om du vil.
Takk.
Sånn. Alt i orden?
- Ja. - Ok.
Der er jentene mine!
Jeg savner deg sånn.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Gledelig bryllupsdag.
Jeg lovet deg Paris, ikke fengsel.
Samme det, bare jeg får være med deg.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg mer.
Tidenes beste peanøttsmørskive.
Det er skinke og ost!
Peanøttsmør, skinke og ost. Ny favoritt.
Hvordan går det med tante Mick?
Greit, alt tatt i betraktning.
Og TJ?
Vi har ikke spist med F på en stund, men jeg har sett ham i gården.
Ser bra ut.
Han savner deg.
Hvordan går det med Gabriel?
Han hadde oppfølging hos dr. Bates, ikke sant?
Han er helt frisk.
Han...
Han gløder faktisk.
Besøkstiden er over.
Gå til utgangen.
Nei! Jeg vil til pappa!
Jeg er glad i deg.
Dere må gå nå.
- Noen minutter til. - Beklager.
Det går bra.
Vi ses snart.
Glad i deg.
Glad i deg òg.
Takk.
INGEN ADGANG
Olive gjør sitt beste for å holde fortet for Eden.
Jeg vet ikke. Kanskje det gjør mer skade å be dem besøke meg.
Det burde være jeg som kom til dem.
Jeg savner å se Cal.
Olive sier at han føler seg bedre. Fortsatt i remisjon.
Gløder, til og med.
Hørte du hva jeg sa?
Beklager, jeg er bare sliten i dag.
I dag?
Prøv hver dag.
Jeg står opp. Jeg spiser.
Dusjer, sover, gjenta.
- Hva vil du meg? - Du snakker aldri om Zeke.
Du tviholder på sorgen. Det tærer på deg.
Jeg har det bra.
Du kollapser.
Jeg vet alt om det.
Jeg savner ham hvert eneste sekund.
Jeg gleder meg til å legge meg om kvelden, bare sånn at jeg ikke har det vondt.
Når jeg våkner og han ikke er der, går hjertet mitt i knas igjen.
Jeg støtter deg.
Og jeg trenger å vite at du støtter meg. Oss alle.
- Alltid. - Takk.
Vi har ni måneder på oss til å redde passasjerene.
Og verden.
Nå som Cals drage gløder igjen, er det nok på tide å stikke herfra.
Litt lettere sagt enn gjort.
De blå gluggene gjør meg ør.
Zeke.
Så vakker du er.
Går jeg fra vettet, eller er jeg død?
Ingen av delene.
Jeg savner det smilet.
Jeg savner alt ved deg.
Selv håndklærne på gulvet?
Ja. Alt sammen.
Vel, trenger ikke bekymre meg for våte håndklær eller oppvasken her.
Hvor er "her"?
Dette er ikke et kall, men det føles kjent.
Du har vært i gløden før.
- Du er i gløden. - Ja.
Den guddommelige bevisstheten har uendelig plass, uendelig tid,
men vi gjør det vi gjør best.
Har kontakt med hverandre.
Jeg elsker deg helt og fullt.
"Det er mange slags gleder, men alle fører til én.
Gleden over å bli elsket."
Den uendelige historie.
Jeg leste den for Chloe.
Chloes halskjede.
Du la det på minnesmerket hennes for mange år siden.
Ja.
Jeg har ikke gjort det ennå.
Klærne dine.
Det var det du hadde på deg i hulen.
Jeg har bare vært i gløden én gang.
Herregud.
Du har ikke forlatt hulen. Du er fortsatt i 2018.
Forvirrende. Jeg vet det.
Da har vi ikke møtt hverandre ennå.
Bare en teknikalitet.
Zeke!
Hjelp!
Hjelp meg, vær så snill!
Hjelp!
- Hei! - Hjelp!
Jeg må ut herfra. Jeg må. Jeg kjenner min kones stemme.
- Ok. - Hun er i fare.
Bethany, hadde du et kall?
Georgia er i trøbbel.
Jeg må til henne nå. Vær så snill.
- Vi må gjøre noe. - Bethany, det går bra.
Hva har du tenkt å gjøre?
- Hjelp! - Bethany.
- Kom deg vekk fra døra! - Hjelp!
- Slipp meg! - Vent!
Ok, slipp henne.
- Nå har vi sjansen. - Vi kan ikke forlate Bethany.
Derfor må vi dra. Vi får ikke gjort noe for livbåten her.
Slutt! Bare la henne gå.
- Nå eller aldri. - Da er det vel nå.
Det går bra.
- Faen. Hva nå? - Det er en trapp ved laben.
Den er også låst.
Dere blir kastet ut og sendt i fengsel.
Hvis vi skal redde livbåten og overleve dødsdatoen,
må komme oss ut nå.
Cals glød er tilbake, Vance.
Tiden er inne.
Jeg tømte messa. Tjenesteinngangen er fortsatt åpen.
- Takk. - Vi skylder deg en tjeneste.
En av mange dere skylder meg. Husk at dere aldri har sett meg.
- Pakken er levert. - Bra, gi beskjed til dr. Gupta. Nå.
Det var da ikke illevarslende. Hva slags pakke ventet vi på?
Det trenger du ikke å vite.
Vi kan ikke løse Bethanys kall før vi vet hva det er.
Hvor er vi på Bethany Collins?
Som jeg sa til Kall-enheten, ble Bethany dopet ned.
Nå kan vi bare vente.
Vi kan gjøre mer. Bethany ville redde kona si, Georgia Davis.
Loggen viser at Georgia var her i går.
Vi har kontaktinformasjonen hennes.
- Dra. Gjør en helsesjekk. - Ikke rot det til.
NSA tåler ikke flere tabber fra Kall-enheten.
Vi prøver ikke å mislykkes.
- Hvis du vil hjelpe passasjerene... - Min prioritet er å studere dem.
Dere samler data så vi finner ut hvordan kallene sendes.
Det er alt jeg bryr meg om.
Forstått?
Nå som vi er alene: Jeg er bekymret.
Isolasjonskapselen.
- Å? - Det er barbarisk.
Å oppleve et kall er foruroligende nok, men å ha dem i maskinen på ubestemt tid...
Ikke rart at Bethany ikke ville samarbeide.
Ikke på ubestemt tid. Bare til kallet er løst.
Vi løser ikke nok kall til å overleve dødsdatoen.
Det inkluderer resten av verden.
Hvorfor ikke revurdere å gi passasjerene dagskort
og overvåke dem i felten til kallene deres er fullført?
- Absolutt ikke. - Vi må la 828-ene hjelpe oss.
Hvis Saanvi har rett, har vi alt å tape.
Og tar hun feil, har vi gjort byen litt tryggere.
Vi kontrollerer situasjonen.
Apropos det, vi har en plan for å finne de 13 rømlingene.
NSA og Sikkerhetsdepartementet har slått seg sammen.
Utstedte en belønning på 50 000 dollar for hver etterlyste 828-er.
SAVNET
Død eller levende?
Du har inspirert alle mulige gærninger til å bli dusørjegere.
Din mangel på respekt irriterer meg.
Du viser ikke akkurat medfølelse for denne situasjonen.
Og du er heldig som er her.
Har du hørt fra dr. Gupta?
Nei, ikke siden hun forrådte oss.
- Hvordan det? - Ingenting.
Takk for at du tok deg tid, dr. Bahl.
Du hjalp dem.
Du har tilgang til databasen og timeplanene deres. Hold det skjult.
Dette er utrolig.
Hvorfor slapp de dere ut?
- Pappa! - Kom hit.
Hei, Cal.
- Få se på deg. - Jeg har det bra. Helt sant.
Gløder igjen? Følger det et kall med det?
Nei, ikke siden Zeke reddet livet mitt.
Noe endret seg i dag.
Vi må løse et kall.
- Er passasjer... - Vent litt!
Dere svarte aldri på spørsmålet mitt. Hvorfor slapp Registeret dere ut?
Eden, kan du lage en tegning til pappa?
Takk.
De slapp oss ikke egentlig ut. Vi bare dro.
- Hva? - Vi kan ikke gå inn på det nå.
Bethanys kone er i trøbbel. Vi må hente inn informasjon.
Det kan være derfor du gløder igjen. Si at du beholdt forskningen min.
Så lite tro dere har.
Vi ga deg aldri opp, pappa.
Vi flyttet alt ned hit, så vi kunne holde et øye med Eden.
Eplene falt ikke langt fra treet.
Jeg fant nummeret til Georgia.
Du har ringt et nummer som ikke er...
Ikke i bruk.
Jeg vet at hun er her. Jeg så henne besøke Bethany i går.
Ok, vi har adressen. Har bilen full tank?
- Vi solgte bilen. - Faen.
- Hva? - Vi måtte.
Det var enten strøm og mat eller bilen.
- Hvorfor sa dere ikke noe? - Og stresse dere enda mer?
Bestefar Steve brukte pensjonen sin på en advokat for å få dere ut derfra.
Vi har jobb.
Og jeg passer Eden. Det fungerer.
Unnskyld. Vi skal gjøre det godt igjen.
Vi har ikke tid til dette. Finn Georgia.
Ta telefonen min. Dere trenger den.
Takk. Vi trenger fortsatt en bil.
Jeg tror jeg kjenner noen. Vi drar.
Pappa, ikke gå.
Å, vennen.
Pappa kommer tilbake. Ok?
Jeg lover.
SKANN ID-BRIKKE
Ok, det var én.
Å, pasta Alfredo med kylling.
Vaktstaben til inngangen.
Beklager at vi kommer uanmeldt.
Er det dere? Hvordan...
- Hvordan... - Takk.
Jo mindre du vet, jo bedre.
Men vi må be om en tjeneste.
Vi må låne bilen din.
Bare i noen timer. Ikke noe skummelt.
Det hørtes skummelt ut.
Vi ville ikke spurt om det ikke var helt nødvendig.
Da du giftet deg med Zeke, ble du en del av familien vår.
Det har ikke endret seg.
La meg hente nøklene.
De var så unge.
Så utenkelig.
DEN UENDELIGE HISTORIE
Herregud.
Takk.
- Nei. - Nei, det er til barna.
Det er utrolig gavmildt av deg. Takk.
Zeke og Chloe leste mye sammen,
og jeg beholdt alle de gamle bøkene deres.
Det virker vel dumt.
Dette lå inni boka.
SUPERGLAD I DEG...
Liljer var favoritten vår.
Jeg visste ikke at dette eksisterte engang.
Tusen takk.
Du aner ikke hvor mye dette betyr.
Takk for bilen.
Vær forsiktig.
- Hva skjer? - Sikkerhetssjekk.
Michaela Stone skulle vært i gården. Hun skannet seg her.
Hvis du måtte spise i messa, hadde du vært her også.
Zimmer er nok enig. Dette er brudd på privatlivet.
Du er på vei inn i svært upassende territorium...
Ordensbrudd. Innsatt har rømt.
Jeg gjentar. Innsatt har rømt.
- Hva gjør du senere? - Jeg vet hvem jeg ikke skal gjøre det med.
Jeg trodde vi hadde det gøy.
- Jeg har ikke hørt noen klager. - Vi snakket om dette.
Vi jobber sammen, ligger med hverandre. Blir for tett.
- Riktig. Ensom ulv. - Nettopp.
Georgia?
- Politi! - Opp med hendene!
Wicks, hva faen? Vi trodde Georgia var i fare.
Hvorfor stole på kona til en passasjer? Hun kan være faren.
Dere er elendige politifolk. Dere har ikke en rettsordre engang.
Vi er fra Registeret.
- Hva ser du etter? - Vet det når jeg ser det.
Bare rot videre.
En vet aldri. Stedet kan være en felle.
Ja, det ser sånn ut. Hus & Bolig og feller.
Flere spennende nyheter?
To passasjerer har rømt fra interneringssenteret.
Michaela og Ben Stone.
Dra. Jeg kjører med disse to.
De vet sikkert noe om hvor rømlingene våre er på vei.
Hjelp meg! Hjelp!
Hjelp meg!
Bethany!
Bethany, hjelp!
Bethany!
- Hva skjer? - Vi fikk varsel om et kall.
Bethany viser tegn på et kall,
men hun er fortsatt slått ut, så hun kan ikke dele det hun ser.
Si fra når hun våkner.
Vi kan støte på Register-politiet.
Da har det vært en fin dag. Skulle ønske vi hadde tatt ei pølse.
Georgia?
Nei, det går bra. Vi er venner av Bethany fra 828.
Georgia, hva har skjedd?
Registeret var her.
Jeg kom hjem akkurat da de dro.
Jævlene rotet rundt i livet mitt. For det var det jeg trengte i dag.
Får jeg se?
Dere er så vakre.
Er ikke dere i varetekt?
Vi snek oss ut.
- Bethany var urolig for deg. - Hun hadde et kall.
Vi måtte løse det for henne. Hun betyr mye for oss.
Hvilket betyr at det gjør du også.
Olive?
Jeg hadde et kall. Altså ikke mitt. Bethanys kall.
Hva så du?
Jeg var på flyet.
Jeg så et eple på Bethanys sete, og jeg måtte sitte der.
Så så jeg en åker.
Jeg hørte skrik ved en gammel låve. Jeg tror det var det, i hvert fall.
Og jeg så en bil, en rød bil med våpen.
Mange våpen i baksetet.
Hva er det?
Det er Vasik. Den unge faren med kona og to barn.
828-en.
- En av de 13 rømlingene. - Han ba om hjelp.
Jeg skulle møte ham i en gammel låve i Conklin.
Han er i fare. Dere må dra, nå med en gang.
Fortell oss hva vi gjør her ute.
Anson ba om hjelp. Det er jobben min.
Kan ikke si mer.
Jeg sjekker området. Se etter Anson.
Anson?
Anson, det er Georgia.
Anson. Du må vekk herfra. Det er ikke trygt.
Det er ikke Anson.
Kom ut, hvor enn dere er.
Kom da, pusene.
Ikke gjør det vanskeligere enn det må være. Jeg ser dere.
Spillet er over.
Ja visst, drittsekk. Slipp våpenet.
- Å ja? Skal du skyte meg, purk? - Det er Billy, ikke sant?
Hør her, Billy.
Bare for å friske opp minnet ditt. Det var mannen min
du nesten drepte på den baren en gang.
Derfor ville jeg elsket å få
en aldri så liten legitim grunn til å fjerne dritt som deg fra denne verdenen.
Og jeg holder en pistol mot hodet ditt.
Kom igjen.
De kan være i alvorlig fare. Hjelp oss å beskytte dem.
Jeg har ikke sett pappa siden i går, gjennom en plexiglassvegg,
akkurat som uka før.
Hva med deg, Gabe?
Jeg har ikke sett dem siden de ble sperret inne.
Du var involvert i den døde passasjerjenta. Violet?
Skjuler dere noe, finner vi det, vet dere.
Ser det ut som vi har tid til intriger?
Vi sliter med å fø oss selv.
De er smarte barn. De vil ikke lyve for politiet.
Vi drar.
Vi vil ha daglig oppdatering.
Er pappaen din tilbake?
- Hvor i helvete er de? - Vi vet ikke.
- Vi tar dem inn. - Hva med en rettsordre?
De har kontakt med ham. Ta telefonene deres.
Jeg har ikke telefon.
- Prøver å leve som Marie Kondo. - En 20-åring uten telefon.
Spor nummeret. Jeg vedder på at vi finner papsen der.
- Hei, skatt. Vi har det bra. - Nei, pappa.
Jared og Drea var her med en skummel fyr.
De vet at du har telefonen min. Jeg er så lei for det.
Det går bra. Forhold dere rolig.
Vi er ikke trygge her. Si sannheten.
Kom igjen. Hva skjedde her i dag?
Jeg er del av skjulestedet.
Hvilket skjulested?
Dere kjenner til de 13 rømlingene.
Jeg og et nettverk av 828-sympatisører hjelper dem med mat, husly, medisin.
- Er de sammen? - Ni av dem er det.
Da Anson tok kontakt,
trodde jeg at jeg kunne hjelpe ham, men jeg ble lurt av X-eren.
Han var nok ute etter å håve inn dusøren.
Unnskyld, hvilken dusør?
Myndighetene utstedte en dusør.
Femti tusen dollar per person. Død eller levende.
Hvis Billy fant deg, vil andre gjøre det også.
Du må dra tilbake til skjulestedet til du er utenfor fare.
- Jeg kjører dere tilbake. - Det er for farlig. Dra.
Kan du gi dette til Bethany?
Si at jeg elsker henne. Og takk.
Vi må stikke.
Hva i helvete er dette?
Jeg tipper at noe krasjet her.
Må ha vært nylig. Bakken er varm.
Det er ikke mye annet enn et fly som ville lagd et krater som dette.
Men hvilket fly?
Og hvem er bedre til å få et fly til å forsvinne enn NSA?
Vi må finne ut av dette.
Hvor nå?
Senteret.
Er det en spøk? Det er ingen vei tilbake.
Det var før vi fant dette enorme fotavtrykket.
Flyet er tilbake der vi kom fra.
Drar vi tilbake, havner vi på isolat.
- Vi må tilbake og beskytte de andre. - Du hadde rett.
- Vi beskytter passasjerene best her ute. - Jeg hadde ikke rett.
Lurer du noen gang på hvorfor vi er kapteinene på livbåten?
Hvorfor Gud valgte deg først?
Kanskje fordi du er best.
Kanskje fordi du trengte å komme deg ut av spiralen av skam.
Hvorfor meg?
Kanskje fordi jeg var så nærsynt. Jeg brydde meg bare om å redde Cal,
akkurat som jeg brukte to år på å finne Eden og ikke noe annet.
Kallene ledet oss også av en grunn. Alt henger sammen.
Du har ofret så mye.
Jeg klandrer deg ikke for at du vil være fri.
Men jeg kan ikke svikte passasjerene.
Jeg vet mer om kallene enn noen andre,
og hvis det er en 828-er som må tilbake til senteret
og ta rollen som strateg for å overleve dødsdatoen...
...er det meg.
Du har rett.
Jeg skal si farvel til ungene og melde meg.
Kan jeg få puta di?
Veldig glad i deg.
Glad i deg også.
Pappa?
Er det deg?
Hei, hvor er tante Mick?
Dere må dra hjem til Georgia
og hente Priscillas bil og levere den tilbake til henne.
Hvorfor?
- Hva er det? - Unnskyld.
- Du skal tilbake. - Det er best for alle.
Ikke faen. Hva med oss?
Hva med familien? Du lovet!
Det føles nok ikke sånn,
men jeg lover at jeg gjør dette for familien min.
Dere tre...
Dere tre er de viktigste i hele verden for meg.
Jeg har ni måneder på meg til å finne ut hvordan vi overlever dødsdatoen.
Den eneste måten å garantere at vi har en fremtid...
...er om jeg drar nå.
Glad i deg for bestandig.
Jeg er så glad i deg.
Alle tre.
- Se hvem det er. - Billy. Hva skjer, kompis?
Lenge siden.
- Kjenner du den jævelen? - Ser du? Noe er vi enige om.
Vi tok skurken din. Vel bekomme.
Passasjerene har visst forhindret et blodbad.
Det skal de ha. 828-ere er bedre på å løse kall enn vi er.
Syns du?
Du vet å gjøre entré, hva?
For spenningens skyld.
- Takk for at du hjalp moren min. - Selvsagt.
Si hvordan dette ender. Jeg trenger et lite håp
om at jeg ikke faller lenger ned i avgrunnen uten deg.
Jeg kan ikke.
Jeg vet hvor høyt jeg elsker deg. Og hvor mye jeg kommer til å elske deg...
Hvordan vet du dette?
Hvert ord, hvert smil, hver berøring, hvert kyss vi har delt,
vil bli prentet inn på sjelen min.
Jeg er din nå og for alltid.
Du må bare holde ut.
Jeg tror ikke jeg kan.
"Aldri gi opp, så finner du hell."
- Den uendelige historie? - Favorittsetningen min.
Det hjalp meg etter Chloe.
Greia er at jeg ikke tror på hell.
Jeg tror på deg.
Det gjør de også.
Jeg er Ben Stone.
- Jeg er ubevæpnet. - Ikke skyt.
- Jeg melder meg. - Ned!
Legg hendene på hodet.
Kom igjen.
Sikret, sir.
Du er i faen så mye trøbbel, Stone.
En eplehage med en gammel låve i Conklin. Noe skjedde. Noe stort.
Få ham vekk.
- Ja, det er ham. - Positiv ID av Ben Stone.
- Positiv ID. - Kommer inn nå.
Kom igjen.
Drikk dette. Du vil føle deg bedre.
- Georgia er trygg. - Gudskjelov.
Men hun kan ikke komme på besøk på en stund.
Hva? Hvorfor ikke?
Bare vit at hun er trygg.
- Hun er et funn. - Det visste jeg fra første øyeblikk.
Hun er klar.
"Aldri gi opp, så finner du hell."
- Jeg trodde du ikke... - Vi styrer livbåten sammen.
Har du glemt det?
Takk. Hva fikk deg til å ombestemme deg?
Ingenting. Alt.
Du hadde rett. De trenger oss.
Lyset slukkes.
Hva i svarte?
Slipp meg løs!
Tekst: Sissel Drag