God morgon. Vi har en uppdatering om vår huvudnyhet.
Det är snart åtta månader sen över 700 personer miste livet
under sprickbildningen över tre delstater. Många kroppar saknas ännu.
Medan forskarna fortsätter söka orsaken bakom sprickbildningen
börjar allt fler tro att händelsen har en koppling till flight 828-passagerarna.
Tack och lov. Ni kom hit snabbt...
Larmcentralen, vad har hänt?
Hallå? Är du där?
Larmcentralen, vad har hänt?
Ta inte så mycket ost. Vi måste få allt att räcka till löningen.
Jag vet. Jag är inget småbarn.
Okej. Men visste du att ost gör en pruttig?
Inga ledsna miner. Tisdagar är glada dagar.
Inte för Gabriel.
Jag vet att de senaste åtta månaderna har varit jättejobbiga för dig,
men du lever och mår bra.
Ingen vet att du är en passagerare, och hur jag skulle klara mig utan dig?
Gå och välj kläder. Okej.
Så... Vad är det?
När jag vaknade slog mitt hjärta jättefort.
Jag svettades. Jag drömde en mardröm, men jag minns den inte.
- Okej. - Och mitt ärr...
Det lyste.
På riktigt?
- Ditt ärr har inte lyst sen... - Jag förstörde omegasafiren.
Och sen igen när Zeke...
- Det är första gången på åtta månader. - Det måste betyda nåt.
- Gillar du min klänning? - Jag älskar den. Du kommer se vacker ut.
Nu gör vi oss fina för pappa, eller hur?
Alla besökare måste ställa sig i en välordnad kö.
Du får tillbaka mobilen på vägen ut.
- Varsågod. - Nästa.
Ha på dem hela tiden.
BESÖKARE 828-FÖRVARET
Nästa.
828-FÖRVARET - BESÖKSINGÅNG
Besökstiden har inletts för grupp A. Vänligen ställ er i kö.
Grupperna B till F avvaktar.
Du... Kommer du?
Inte den här gången. Ben går.
Tack, Bethany.
Blir det bra så? De får ju inte gå upp, så att du snubblar.
Du är verkligen en första klassens scout.
Jag tog mig aldrig vidare från nybörjarpatrullerna, Russ.
Du är en snäll grabb, Ben. Tack.
Ny dag, ny skanning.
Vänta lite.
SKANNA ID-TAGG
STONE, BEN BOENDEAVDELNING A
Enligt hjärnbilden har passagerarens kall upphört.
Ännu ett olöst kall. Okej. Ta ut personen ur kapseln.
Kan du logga resultaten före återförandet till de övriga?
Vad gör de med all data?
Vet inte. Ju mindre jag frågar, desto längre får jag stanna i labbet
och hjälpa passagerarna. Snälla.
Du kan hålla mig i handen om du vill.
Tack.
Så där. Är det bra så?
- Ja. - Okej.
Där är ju mina tjejer!
Jag saknar dig jättemycket.
Jag är helt vilsen.
Grattis på bröllopsdagen.
Jag lovade dig Paris, inte ett fängelse.
Jag åker vart som helst för din skull.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig mer.
Tidernas godaste syltmacka!
Det är ju skinka och ost!
Sylt, skinka och ost. Min nya favorit.
Hur är det med faster Mick?
Okej, med tanke på allt.
Och TJ?
Vi har inte ätit med grupp F på ett tag, men jag har sett honom på rastgården.
Han ser bra ut.
Han saknar dig.
Hur mår Gabriel?
Han hade väl en efterkontroll hos dr Bates nyss?
Han är helt frisk.
Faktiskt så...
...lyser det om honom.
Besökstiden är nu slut.
Vänligen bege er mot utgången.
Nej! Jag vill till pappa!
Jag älskar dig.
Tyvärr måste ni gå.
- Ett par minuter? - Inget jag rår över.
Ingen fara.
Vi ses snart.
Jag älskar dig.
Tack.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET - STOPP
Olive försöker vara stark för Edens skull.
Kanske är det mer skadligt än nyttigt för dem att besöka mig här.
Det borde vara jag som besöker dem.
Jag avskyr att inte få träffa Cal. Olive säger att han mår bättre.
Fortfarande i remission.
Det lyser om honom.
Hörde du vad jag sa?
Förlåt. Jag är bara trött idag.
Idag?
Snarare alla dagar.
Jag stiger upp och äter.
Duschar, sover och upprepar.
- Vad väntar du dig? - Du pratar aldrig om Zeke.
Du har ett så fast grepp om din sorg. Det börjar tära på dig.
Jag mår bra.
Du kommer gå sönder.
Tro mig. Jag vet hur det är.
Jag saknar honom varenda sekund av varenda dag.
Jag längtar efter att gå och lägga mig för att få slippa smärtan.
När jag vaknar utan honom bredvid mig,
blir jag förkrossad igen.
Jag finns här för dig.
Och jag måste veta att du finns här för mig. För oss alla.
- Till månen och tillbaka. - Tack.
För vi har nio månader på oss att rädda passagerarna.
Och världen.
Nu när Cals drake lyser igen
är det dags för oss att sticka.
Det är lättare sagt än gjort.
Dina blå ögon gör mig mållös.
Zeke.
Gud, vad du är vacker.
Är jag galen, eller är jag död nu?
Inget av det.
Jag saknar att vakna till ditt leende.
Jag saknar allt med dig.
Mina blöta handdukar på golvet?
Ja. Allt.
Här behöver du inte oroa dig för handdukar eller smutsdisk.
Var är här? Det är inget kall, men det känns bekant.
Du har varit i skenet förut.
Du är i skenet.
Ja.
Det gudomliga medvetandet har oändligt med utrymme och tid,
men vi håller oss till vår styrka. Vi har kontakt med varann.
Jag älskar dig till fullo.
"Det finns många sorters glädje, men alla utmynnar i en.
Glädjen över att bli älskad."
Den oändliga historien.
Jag läste den för Chloe när hon var 12.
Chloes halsband.
Du lämnade det vid hennes minnesplats för flera år sen.
Ja.
Jag har inte gjort det än.
Dina kläder.
Du hade på dig dem i grottan.
Jag har bara varit i skenet en gång.
Herregud.
Du har inte lämnat grottan. Du är fortfarande i 2018.
Förbryllande, jag vet.
Då har vi inte träffats. Vi känner inte varann.
Det är bara en teknikalitet.
Zeke!
Hjälp!
Hjälp mig, snälla!
Hjälp!
Hjälp mig!
- Hör du! - Hjälp mig!
Jag måste härifrån. Jag känner igen min frus röst. Hon är i fara.
Bethany, hade du ett kall?
Georgia är illa ute. Jag måste ta mig till henne nu. Snälla.
- Vi måste göra nåt. - Bethany, bara lugn.
Vad är det du vill göra?
- Hjälp! - Bethany.
Möjlig rymning.
- Bort från dörren. - Hjälp!
- Släpp mig! - Vänta. Vänta lite!
Okej, släpp henne.
- Det är vår chans. - Men Bethany behöver vår hjälp.
Precis. Vi är livbåtens kaptener. Här kan vi inte göra nåt.
Sluta! Okej, släpp henne.
- Nu eller aldrig. - Då är det väl nu.
Ingen fara.
- Fan. Nu då? - Det finns en trappa vid labbet.
Den är också låst.
Ni kommer att hamna i fängelse.
Om vi ska rädda livbåten och överleva dödsdatumet måste vi ut nu.
Det har börjat lysa om Cal igen.
Tiden är inne.
Jag kollade precis matsalen. Personalingången är fortfarande olåst.
- Tack. - Vi är skyldiga dig en tjänst.
Jag har slutat räkna tjänster. Kom ihåg, ni har inte sett mig.
- Paketet har levererats. - Bra. Meddela genast dr Gupta.
Det lät ju inte alls illavarslande. Vad är det för paket?
Inget du behöver veta.
Vi kan inte lösa Bethanys kall utan information.
Läget med Bethany Collins?
Som jag sa till din kallenhet,
har Bethany fått för mycket lugnande. Vi kan bara vänta.
Inte bara. Bethany ville tvunget rädda sin fru Georgia Davis.
Enligt besöksloggen var Georgia här igår.
Vi hittade kontaktuppgifter i Bethanys akt.
- Ge er iväg och kolla läget. - Sjabbla inte till det.
NSA tolererar inte fler blundrar av kallenheten.
Vi försöker knappast misslyckas.
- Om du vill hjälpa passagerarna... - Min prioritet är att undersöka dem.
Ni ska samla in data för att förstå hur kallen överförs.
Det är det enda jag bryr mig om. Uppfattat?
Ja.
Nu när vi är ensamma, så hyser jag vissa betänkligheter.
Om isoleringskapseln.
- Vadå? - Den är omänsklig.
Att få ett kall är skakande i sig,
men att spänna fast passagerare i fMR-apparater på obestämd tid...
Inte undra på att Bethany inte ville samarbeta.
Tiden är inte obestämd. Bara tills kallet har klarats upp.
Vi klarar inte upp många nog för att överleva dödsdatumet.
Och det gäller även resten av världen.
Tänk om vad gäller dagspermissioner för passagerarna.
Släpp ut dem under uppsyn tills kallen har avslutats.
- Kommer inte på tal. - Vi måste låta 828:arna hjälpa oss.
Om Saanvi har rätt, har vi allt att förlora.
Och om hon har fel, har vi gjort gatorna lite säkrare.
Vi har koll på läget.
På tal om det, har vi en plan för att hitta de 13 rymlingarna.
NSA och federala polisen har gått samman.
De har utlyst en belöning på 50 000 dollar för varje person.
FÖRSVUNNEN
Döda eller levande?
Du har precis gett alla galningar klartecken att bli prisjägare.
Din brist på respekt börjar gå för långt.
Du visar inte nån större medkänsla i den här situationen.
Och du har tur som är här.
Har du hört av dr Gupta?
Nej, inte sen hon förrådde oss.
- Varför? - Ingen anledning.
Tack för din tid, dr Bahl.
Du hjälpte dem.
Du har tillgång till databas och scheman. Dölj det så länge du kan.
Det är inte sant.
Varför släpptes ni?
- Pappa! - Gumman, kom hit.
Hej, Cal.
- Få se på dig. - Vadå? Jag mår bra.
Lyser det om dig igen? Fick du nåt kall också?
Nej, inget sen Zeke räddade mitt liv.
Nåt förändrades idag.
- Vi har ett kall att lösa. Är tavlorna... - Vänta lite.
Ni svarade inte på min fråga. Varför släppte Registret ut er?
Eden, kan du rita en teckning till pappa?
Tack.
Det var inte direkt så att de släppte oss. Det var snarare så att vi stack.
- Va? - Vi hinner inte förklara.
Bethanys fru är illa ute, så vi behöver samla information.
Kanske är det därför det lyser om dig. Snälla, säg att ni sparat mitt material.
Åh, ni trossvaga.
Vi har aldrig svikit dig.
Det var lättare att flytta allt hit där vi kan ha koll på Eden.
Äpplena faller inte långt från trädet.
Jag har hittat Georgias nummer.
Du har ringt ett nummer som...
- Det går inte fram. - Kanske ett gammalt nummer.
Georgia är här. Hon besökte Bethany.
Vi har adressen. Är bilen tankad?
- Vi har sålt bilen. - Fan.
- Va? - Vi var tvungna.
Det var antingen el och mat eller bil.
- Varför sa ni inget? - Och göra er ännu mer stressade?
Farfar tog ut sina pensionspengar och anlitade en advokat för att få ut er.
- Vi jobbar båda. - Jag passar Eden. Vi får det att gå ihop.
Vi är jätteledsna. Vi ska gottgöra det.
Vi hinner inte gråta över det. Ni måste hitta Georgia.
Ta min mobil. Ni lär behöva den.
Tack. Vi behöver fortfarande en bil.
Jag känner nog nån. Nu går vi.
Pappa, gå inte.
Åh, gumman.
Pappa kommer tillbaka. Okej? Det lovar jag dig.
SKANNA ID-TAGG
Okej, en avklarad.
Jaså, pasta Alfredo med kyckling.
Vaktpersonal till entrén.
Förlåt för att vi bara dyker upp.
- Ni är här. Hur kan ni... Hur... - Tack.
Ju mindre du vet, desto bättre.
Men vi vill be dig om en tjänst.
Vi måste låna din bil.
Bara i några timmar. Inget lömskt.
Jag hör själv att det låter lömskt.
Men vi skulle inte fråga om det inte var absolut nödvändigt.
När du gifte dig med Zeke blev du en del av vår familj.
Det har inte förändrats.
Jag hämtar nycklarna.
De var båda så unga.
Ofattbart.
DEN OÄNDLIGA HISTORIEN
GRATTIS PÅ MORS DAG
Herregud.
Tack.
- Nej. - Nej, det är till barnen.
Det är oerhört generöst av dig. Tack.
Zeke och Chloe läste ofta tillsammans, och jag behöll alla deras gamla böcker.
Det kanske verkar dumt.
Jag hittade det här inuti.
- JAG ÄLSKAR DIG TILL MÅNEN OCH TILLBAKA... - CHLOE
Vi älskade liljor.
Under all den här tiden har jag inte vetat om det.
Tack så mycket.
Du anar inte hur mycket det betyder.
Tack för bilen.
Var försiktiga.
- Vad gör du? - Säkerhetskontroll.
Michaela Stone ska vara utomhus. Hon skannade sig senast här.
Om du åt i matsalen skulle du också vara här inne.
Zimmer skulle också se det som en kränkning.
Du är på väg att göra nåt högst opassande...
Nivå 5-överträdelse. En intern har rymt.
- Vad ska du ta dig för? - Jag ska inte ta för mig av dig.
Oj! Jag trodde att vi bara hade kul ihop.
- Jag minns inga klagomål. - Vi pratade om det här för länge sen.
Att jobba och ligga med varann blir för ofritt. Inga förpliktelser.
- Just ja. Ensamvarg. - Precis. Ja.
Georgia?
- Polisen! - Upp med händerna!
Wicks, vad fan? Vi trodde att Georgia var i fara.
Varför lita på en passagerares fru? Hon kan vara faran.
Du är själva definitionen av en kass snut. Ni har inget tillstånd.
Ingen ifrågasätter Registret.
- Vad söker ni? - Det vet jag när jag ser det.
- Bra. Bara stöka till det. - Man vet aldrig. Det kan vara en fälla.
Ja, det ser verkligen så ut. Hem, ljuva fälla.
Fler spännande nyheter?
Två passagerare har rymt från förvaret.
Michaela och Ben Stone.
Kör tillbaka. Jag åker med dem.
De vet nog ett och annat om vart rymlingarna är på väg.
Hjälp mig! Hjälp!
Hjälp mig!
Bethany!
Bethany, hjälp!
Bethany!
- Vad händer här? - Hon ska visst ha ett kall.
Bethany visar tecken på att ha ett kall, men hon är alltjämt urståndsatt
av de lugnande medlen. Hon kan inte berätta vad hon ser.
Hör av dig när hon vaknat.
Vi kan råka på poliser från Registret.
Då har det varit skönt att vara ute. Om vi ändå ätit på Gray's Papaya.
Georgia?
Georgia!
Det är ingen fara. Vi är Bethanys vänner från 828.
Georgia, vad har hänt här?
Registret har hänt.
Jag hann precis se dem ge sig av.
Svinen har stökat till hela mitt liv. Precis vad jag behövde idag.
Får jag se?
Ni är båda vackra.
Hur kan ni vara fria?
Vi smet ut.
- Bethany var orolig för dig. - Hon hade ett kall.
Hon har hjälpt oss, så vi måste lösa det åt henne.
- Hon betyder mycket för oss. - Och därmed gör även du det.
- Olive? - Jag hade ett kall.
Inte mitt kall, utan Bethanys kall.
- Vad såg du? - Jag var på planet.
Jag såg ett äpple på Bethanys säte och insåg att jag måste sätta mig.
Sen såg jag ett öppet fält.
Jag hörde skrik vid en gammal lada. Jag tror att det var en lada.
Jag såg en bil. En röd bil med vapen.
Många vapen i baksätet.
Vad är det?
Det är Vasik. Den unga pappan med fru och två barn.
828:aren.
- En av de 13 rymlingarna. - Han bad om hjälp.
Vi skulle träffas vid en gammal lada i Conklin.
Då är han i fara. Ni måste åka dit nu.
Du kan väl förklara vad vi gör ända här ute?
Anson bad om hjälp.
Jag fixar sånt.
Bättre om ni inte vet.
Jag tar ett varv. Leta ni efter Anson.
Anson?
Anson, det är Georgia.
Anson! Du måste härifrån! Det är inte säkert.
Det är inte Anson.
Kom fram, var ni än är.
Kom, kissen.
Gör det inte svårare än nödvändigt.
Jag ser er.
Spelet är över.
Precis, skithög. Släpp vapnet.
Jaså? Ska du skjuta mig, snuten?
Du heter Billy, va?
Hör på. För att friska upp ditt minne, så var det min man du kidnappade
och nästan dödade på baren med X:are.
Därför kan jag inte tänka mig nåt bättre
än minsta lilla skäl till att befria världen från ett svin som du.
Så du vill inte att just jag ska sikta mot dig.
Kom igen.
Din pappa och faster kan vara i fara. Hjälp oss skydda dem.
Jag har inte träffat min pappa sen igår genom en plexiglasvägg,
precis som veckan dessförinnan.
Gabe. Du, då?
Jag har inte träffat dem sen de blev inlåsta.
Du hade nåt att göra med den döda passagerartjejen. Violet?
Ni vet väl att vi kommer på er om ni döljer nåt?
Verkar vi ha tid att konstra?
Vi kan knappt sätta mat på bordet.
De är smarta ungar. De ljuger inte för polisen.
Kom. Nu åker vi.
Håll oss uppdaterade dagligen.
VÄLKOMMEN PAPPA
Är din pappa tillbaka?
- Var fan är de? - Det vet vi inte.
Vi tar in dem.
Och häktningsbeslut, då?
De har nån sorts kontakt med honom. Ta deras mobiler.
Jag har ingen mobil.
- Jag kör Marie Kondo-stilen. - En 20-åring utan mobil.
Triangulera numret. Jag slår vad om att vi hittar pappsen där.
- Vi är utom fara. - Nej, det är ni inte.
Jared och Drea var här med en otäck kille. De vet att du har min mobil. Förlåt.
Vi klarar oss. Stanna där.
Vi är inte säkra här. Säg nu sanningen.
Kom igen. Vi har bevisat oss. Vad hände nyss?
- Jag tillhör fristaden. - Vilken fristad?
Ni vet de 13 försvunna passagerarna...
Jag och ett nätverk av 828-sympatisörer hjälper dem med mat, husrum och medicin.
- Är de tillsammans? - Nio av dem.
Jag trodde att jag kunde hjälpa Anson till fristaden,
men jag blev lurad av den där X:aren.
Han väntade sig väl att hitta resten, så att han kunde få belöningen.
Ursäkta, vilken belöning?
Regeringen har satt ett pris på passagerarna.
50 000 dollar per person, död eller levande.
Om Billy är efter dig, lär många fler vara det.
Du måste bege dig till fristaden tills du är utom fara.
- Jag kör er till er bil. - För farligt. Vi löser det. Kör.
Om ni kan ge Bethany det...
Säg att jag älskar henne.
Och tack.
Vi måste sticka.
Vad fan är det?
Nåt måste ha kraschat här.
Det måste ha skett nyligen. Marken är varm.
Få saker skulle göra ett så stort hål i en sån form förutom ett flygplan.
Men vilket flygplan?
Och vem är bättre på att få ett plan att försvinna än NSA?
Vi måste lösa det här.
Vart ska vi?
Förvaret.
Skojar du? Vi sa ju att det inte fanns nån återvändo.
Det var innan vi fann jätteavtrycket.
Planet är tillbaka där vi var.
Vi hamnar i isoleringen på obestämd tid.
Om vi är livbåtens kaptener måste vi dit och skydda de andra.
Du hade rätt. Vi måste vara på utsidan och göra det vi gör nu.
Jag hade inte rätt.
Undrar du nån gång varför vi är livbåtens kaptener?
Varför valde Gud dig först?
Kanske för att du är en skicklig polis.
Kanske för att du behövde ryckas upp ur din skamspiral mest.
Varför jag?
Kanske för att jag var så...
...närsynt.
Jag brydde mig bara om att rädda Cal, och under två år
brydde jag mig bara om att hitta Eden.
Ingen slump att hälften av kallen ledde oss.
Allt hänger ihop.
Du har offrat mycket.
Jag klandrar dig inte alls för att du vill vara fri.
Jag kan inte överge passagerarna igen.
Ingen vet mer än jag om kallen och passagerarna,
och om det är nån 828:are som måste vara i förvaret
och arbeta fram en strategi för att överleva dödsdatumet...
...så är det jag.
Du har rätt.
Jag ska säga hejdå till barnen och överlämna mig.
Får jag ta över din kudde?
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Pappa?
Är det du?
Hej. Var är faster Mick?
Ni måste åka hem till Georgia,
hämta Priscillas bil och återlämna den till henne.
Varför det?
- Vad är det? - Förlåt.
Du ska återvända.
- Det är bäst för alla. - I helvete heller. Och vi, då?
Och att vara en familj? Du lovade!
Jag vet att det inte känns så, men jag lovar att jag gör det här för min familj.
Ni tre...
Ni är de viktigaste personerna i världen för mig.
Jag har nio månader på mig att komma på hur vi alla ska överleva dödsdatumet.
För att säkerställa att vi ska ha nån framtid alls...
...måste jag ge mig av.
Jag älskar dig för alltid.
Jag älskar dig.
Er alla.
- Men kolla vem vi har här. - Billy? Läget, kompis?
Det var länge sen sist.
- Känner ni kräket? - Äntligen nåt vi ser lika på.
"Vi fångade er skurk. Varsågoda."
Passagerarna verkar ha förhindrat ett blodbad.
Vi får medge att 828:arna är bättre på att lösa kall än vi.
Tycker du?
Du vet allt hur man gör entré.
Jag vill variera mig.
- Tack för att du hjälpte mamma. - Det är klart.
Säg hur allt slutar.
Jag behöver hopp om att jag inte ska dras längre ner i avgrunden utan dig.
Jag kan inte.
Jag vet hur mycket jag älskar dig.
- Jag vet hur mycket jag kommer älska dig. - Hur vet du det?
Varje ord, varje leende, varje beröring och varje kyss vi nånsin delat
kommer att brännas in i min själ.
Jag är din, nu och för alltid.
Du måste bara hålla ut.
Jag kan nog inte det.
"Om du aldrig ger upp, hittar turen dig."
- Den oändliga historien? - Min favoritmening.
Den räddade mig efter Chloe.
Men jag tror inte på tur.
Jag tror på dig.
Och det gör de också.
BESÖKSINGÅNG
Jag är Ben Stone.
- Jag är obeväpnad. - Sikta och avvakta.
- Jag överlämnar mig. - Ner!
Sätt händerna på huvudet.
- Nu går vi. - Kom. Nu går vi.
Kom.
Internen är säkrad.
Du är jävligt illa ute, mr Stone.
Det finns en äppelodling med lada i Conklin. Nåt har hänt. Nåt stort.
Ta honom härifrån!
- Det är han. - Styrkt identifiering av Ben Stone.
- Styrkt id. - Han kommer nu.
Sätt fart!
Drick det här, så känns det bättre.
- Georgia är i säkerhet. - Tack och lov.
Men hon kommer inte kunna hälsa på dig på ett tag.
- Va? Varför inte? - Lita bara på att hon är i säkerhet.
- Hon är nån att hålla fast vid, va? - Det har jag vetat sen vi träffades.
Hon är klar.
"Om du aldrig ger upp, hittar turen dig."
Du skulle väl inte...
Vi styr livbåten tillsammans.
Eller hur?
Tack.
Vad fick dig att tänka om?
Inget. Allt.
Du hade rätt. De behöver oss.
Släckning.
Vad i helvete?
Släpp...
Släpp loss mig!
Undertexter: Anna Johansson