Доброго ранку. Я Логан Кроуфорд. Є доповнення до історії.
Минуло майже вісім місяців після смерті понад 700 людей
під час розколу в трьох штатах, і багато тіл досі не знайдено.
Поки наукова спільнота продовжує вивчати причину тріщин,
усе більше людей вважають, що це пов'язано з пасажирами рейсу 828.
Слава Богу. Ви, швидко приїхали...
911, що у вас трапилося?
Алло? Ви мене чуєте?
911, що у вас трапилося?
Гей, легше з сиром, гаразд?
Нам треба ще протягнути до зарплати.
Я знаю. Я не маленька.
Гаразд. Ти знала, що від сиру багато пукаєш?
Не роби сумне обличчя.
Вівторки - щасливі дні.
Не для Ґабріеля.
Я знаю, що останні вісім місяців були дуже важкими для тебе,
та ти живий і здоровий,
і ніхто не знає, що ти пасажир, і я не знаю, що б я без тебе робила.
Іди одягнися, гаразд? Добре.
То як справи?
Коли я прокинувся, моє серце калатало.
Я спітнів.
Наснився кошмар, та я вже забув.
Добре.
І мій шрам світився.
Справді?
Твій шрам не світився вже...
Відколи я знищив омега-сапфір. А потім, коли Зік...
Це вперше за вісім місяців.
Так, це має щось означати.
Як вам моя сукня?
Дуже гарна. Будеш найкрасивішою.
Причепурімось для татка. Гаразд?
Усіх відвідувачів просимо стати в чергу.
Телефон віддадуть коли повернетеся.
- Ось так. - Наступний.
Не знімайте це.
Наступний.
828 ІЗОЛЯТОР ВХІД ДЛЯ ВІДВІДУВАЧІВ
МАНІФЕСТ
Відвідування доступне для групи А.
Прошу, вишикуйтеся в чергу.
Групи Б-Ф в режимі очікування.
Гей. Ти йдеш?
Не цього разу. Бен піде.
Дякую, Бетані.
Так нормально? Я не хочу, щоб вони розв'язалися і ти спіткнувся.
Скаут-орел, якщо я не помиляюся.
Ну, я ніколи не проходив далі Тендерфута, Рассе.
Ти хороший хлопець, Бене. Дякую.
Новий день, нове сканування.
Хвилинку.
ПРОСКАНУЙТЕ ТЕГ
БЕН СТОУН БЛОК А
Сканування мозку показує, що поклик закічнився.
Ще один поклик нерозкритий. Гаразд, витягни їх з капсули,
зможеш записати результати, перш ніж оприлюднювати?
І що ж вони роблять з даними?
Не знаю. Чим менше питаю, тим довше можу бути в лабораторії
і допомагати пасажирам. Прошу.
Можеш тримати мою руку, якщо хочеш.
Дякую.
Гаразд. Усе добре?
- Так. - Добре.
Ось і мої дівчатка!
Я так сумую за тобою.
Я не знаю, що робитиму.
Вітаю з річницею.
Я обіцяла тобі Париж, а не в'язницю.
Я поїду будь-куди, лиш би бути з тобою.
Я люблю тебе.
А я тебе сильніше.
Найсмачніша паста з джемом.
Це шинка з сиром!
Паста з джемом, і шинка з сиром. Обожнюю.
Як там тітка Мік?
Добре, зважаючи на обставини.
А Ті Джей?
Ми вже давно не їли з групою Ф,
та я бачив його у дворі.
Усе добре.
Він сумує за тобою.
Як Ґабріель?
Цього тижня у нього був огляд у Бейтс, так?
Він цілком здоровий.
Взагалі-то...
він навіть сяє.
Час відвідування сплив.
Будь ласка, пройдіть до виходу.
Ні! Я хочу до тата!
Я люблю тебе.
Даруйте. Час іти.
- Ще кілька хвилин. - Це не я вирішую.
Усе гаразд.
До зустрічі.
Я люблю тебе.
І я тебе.
Дякую.
ПРОХІД ЗАБОРОНЕНО СТОП
Олів з усіх сил намагається триматися заради Іден.
Не знаю. Може, я роблю більше шкоди, ніж користі, запрошуючи їх сюди.
Маю на увазі, що це я маю йти до них.
Дуже хочу побачити Кела.
Олів каже, що йому краще.
Досі в ремісії.
Навіть сяє.
Ти чула, що я сказав?
Вибач, просто я сьогодні втомлена.
Сьогодні?
Я б сказав щодня.
Я встаю. Я їм.
Душ, сон, умивання, повтор.
- Чого ти хочеш? - Ти ніколи не говориш про Зіка.
Ти так зациклилася на тому горі... Не знаю. Це не минає безслідно.
Усе гаразд.
Ти просто зірвешся.
Повір. Я знаю, як це працює.
Я сумую за ним щосекунди щодня.
Я не можу дочекатися ночі, щоб лягти спати,
лише щоб не боліло.
Коли я прокидаюся, а його немає поруч,
моє серце розривається.
Я з тобою.
І я маю знати, що ти будеш зі мною. Зі всіма нами.
- Я вас надзвичайно ціную. - Дякую.
Бо в нас є дев'ять місяців на порятунок пасажирів.
І світу.
До Кела повернулося драконяче сяйво,
тому нам час вибиратися звідси.
Легше сказати, ніж зробити.
Ці очі зводять мене з розуму.
Зіку.
Боже, ти така гарна.
Я з'їхала з глузду чи померла?
Ні те, ні інше.
Сумую за цією усмішкою зранку.
Я сумую за всім тобою.
І за мокрими рушниками на підлозі?
Так. За всім.
Ну, тут не треба хвилюватися про мокрі рушники чи брудний посуд.
Тут - це де?
Це не поклик, та щось схоже.
Ти вже була в сяйві.
Ти в сяйві.
Так.
Божественна свідомість має нескінченний простір, нескінченний час,
та ми робимо те, що вміємо.
Зв'язуємося одне з одним.
Я так тебе кохаю.
«Є багато видів щастя, та все веде до одного.
Щастя бути коханим».
«Нескінченна історія».
Я читав її Клоі, коли їй було 12.
Намисто Клоі.
Ти залишив його на її пам'ятнику багато років тому.
Так.
Я ще цього не робив.
Твій одяг.
Це те, що було на тобі в печері.
Я лише раз був у сяйві, Мік.
Боже.
Ти не виходив з печери.
Ти досі у 2018 році.
Це важко осягнути.
Та тоді ми ще не зустрілися. Ми ще незнайомі.
Це лише формальність.
Зіку!
Допоможіть!
Допоможіть, прошу!
Допоможіть!
Допоможіть мені!
- Гей! - Допоможіть!
Мені треба вибратися звідси. Я мушу. Я впізнаю голос дружини.
- Добре. - Вона в небезпеці.
Бетані, у тебе був поклик?
Джорджія в біді, розумієш?
Мені треба до неї. Будь ласка.
- Треба щось зробити. - Бетані, усе гаразд.
Що саме ти хочеш зробити?
- Допоможіть! - Бетані.
- Геть від дверей! - Допоможіть!
- Забери свої руки! - Зачекай! Зупинися!
Гаразд, відпусти її.
- Це шанс. - Не покидаймо Бетані. Треба допомогти.
Нам треба йти. Ми капітани човна. Тут ми нічого не можемо.
Припини! Гаразд, відпусти її.
- Зараз або ніколи. - Гаразд, зараз.
Усе гаразд.
- Чорт. Що тепер? - Біля лабораторії є сходи.
Там теж замкнено.
Вас виженуть звідси й посадять.
Якщо є шанс врятувати човен і пережити дату смерті,
то нам треба забиратися.
Кел знову сяє, Венсе.
Час настав.
Я зачистив їдальню. Службовий вхід досі відкритий.
- Дякую. - Ми твої боржники.
Я перестав рахувати, скільки ти мені винен. Ти мене не бачив.
МІКАЕЛА СТОУН
- Посилку доставили. Ви маєте знати. - Повідомте докторку Ґупту якнайшвидше.
Це не було анітрохи зловісним. Що за посилку доставили?
Важлива інформація, та не для тебе.
Ми не можемо розв'язати поклик Бетані, якщо не знаємо, який він.
Що там з Бетані Колинз?
Як я казала відділу покликів, Бетані під препаратами.
Нам лишається чекати.
Це не все, що ми можемо. Бетані хотіла врятувати дружину, Джорджію Девіс.
За звітами, Джорджія була тут учора.
Так, ми взяли інформацію з файлу Бетані.
- Дослідіть і перевірте все. - Не зіпсуйте всього.
АНБ не дозволить, щоб відділ покликів помилився.
Ми теж не хочемо зазнати невдачі.
Якби хотіли допомогти пасажирам...
Я і не хочу. Головне - вивчити їх.
Ваше завдання - зібрати дані, щоб зрозуміти, як передаються поклики.
Це все, що мене хвилює.
Зрозуміло?
Тепер, коли ви вдвох, у мене є певні побоювання.
А саме - ізолятор.
- Що таке? - Це варварство.
Переживати поклик - уже тривожно,
а прив'язувати пасажирів до апаратів фМРТ на невизначений час...
Не дивно, що Бетані не хоче співпрацювати.
Час не невизначений. Поки поклик не буде розв'язано.
Ми не розв'язуємо достатньо покликів, щоб пережити дату смерті.
Це стосується і решти світу.
Може, переглянеш мою пропозицію про видачу пасажирам денних пропусків,
щоб вони були під наглядом до завершення поклику.
Ні в якому разі.
Ми маємо дати їм допомогти нам.
Якщо Саанві має рацію, то ми втратимо все.
Якщо вона помиляється - ми просто зробимо вулиці безпечнішими.
Ми контролюємо ситуацію.
До речі, у нас є план, як знайти 13 пасажирів-утікачів.
АНБ і Національна безпека об'єдналися.
Дають 50 000 доларів винагороди за кожного пасажира.
ЕЙДРІАН ШЕННОН - ЗНИК ДАНІЕЛЬ АМУТ КЛАРК - ЗНИК
За живого чи мертвого?
Ти активізувала божевільних, які хочуть стати мисливцями за головами.
Твоя неповага переходить межу.
Ти проявляєш небагато співчуття у цій ситуації.
А тобі пощастило, що ти тут.
Контактувала з докторкою Ґуптою?
Ні, відколи вона зрадила нас.
- А що? - Просто питаю.
Дякую за ваш час, докторко Бал.
Ти допоміг їм.
У тебе є доступ до бази даних і розкладів.
Приховуй усе якнайдовше.
Це неможливо.
Чому вас випустили?
- Татку! - Мила, іди до мене.
Привіт, Келе.
- Дай гляну на тебе. - Що? Усе гаразд, тату. Чесно.
Знову сяє, так? Поклики теж були?
Ні, нічого, відколи Зік урятував мені життя.
- Сьогодні щось змінилося. - Поспішімо розв'язати поклик.
- Пасажирський борт... - Чекай!
Ви так і не відповіли на питання.
Чому реєстр вас випустив?
Іден, намалюєш татусю малюнок?
Дякую.
Не те щоб нас випустили. Скоріше, ми просто втекли.
- Що ви зробили? - Нема часу на це.
Дружина Бетані в біді, треба зібрати більше інформації.
Може, тому ти знову сяєш. Скажіть, що ви зберегли мої дослідження.
У тебе мало віри.
Ми завжди в тебе вірили, тату.
Вирішили, що буде легше перенести все сюди і наглядати за Іден.
Яблука від яблуні недалеко падають.
Я знайшла номер Джорджії.
Вибачте. Номер, який ви набрали...
Телефон від'єднано.
Може, старий номер. Вона десь тут. Я бачив її вчора у Бетані.
Гаразд, тут є адреса. Машина заправлена?
- Ми продали машину. - Чорт.
- Що? - Ми мусили.
Або електрика і їжа, або машина.
Чому нічого не казали?
Щоб ви ще більше хвилювалися?
Дідусь Стів зняв пенсію, щоб знайти адвоката
і витягнути вас звідти.
У нас є робота.
А я наглядаю за Іден. Ми справляємось.
Нам дуже шкода. Ми все виправимо.
Не час для жалю. Треба знайти Джорджію.
Візьми телефон. Він знадобиться.
Дякую. Ну, нам ще потрібна машина.
Думаю, я декого знаю. Ходімо.
Татусю, не йди.
О, мила.
Татко повернеться. Гаразд?
Обіцяю.
ПРОСКАНУЙТЕ ТЕГ
БЕН СТОУН
Добре, один є.
О, курка альфредо, гаразд.
Охорона на вхід.
Вибач, що без попередження.
Ви тут. Як ви...
- Що? - Дякую.
Що менше знаєш, то краще.
Та ми хочемо попросити про послугу.
Нам потрібна машина.
Лише на кілька годин. Нічого незаконного.
А коли я це кажу, то звучить незаконно
Та ми б не просили, якби це не було необхідно.
Вийшовши заміж за Зіка, ти стала частиною нашої родини.
Це не змінилося.
Піду по ключі.
Вони обоє були такі молоді.
Не уявляю.
НЕСКІНЧЕННА ІСТОРІЯ
Боже мій.
Дякую.
- Ні. - Ні, це для дітей.
Це дуже щедро з твого боку. Дякую.
Зік і Клоі багато читали разом,
а я зберегла всі їхні старі книги.
Напевно, це безглуздо.
Я знайшла це всередині.
ЛЮБЛЮ ТЕБЕ ПОНАД УСЕ... ЦІЛУЮ, КЛОІ
Ми дуже любили лілії.
Увесь цей час я не знала, що це взагалі існує.
Дякую.
Ти й не уявляєш, як багато це означає.
Дякую за машину.
Бережіть себе.
- Що таке? - Перевірка безпеки.
Мікаела Стоун має бути на дворі. Тут вона востаннє сканувалася.
Якби тобі довелося їсти в їдальні, ти б теж був тут.
Циммер погодилась би. Це порушення приватності.
Ви прямуєте на неприйнятну територію...
МІКАЕЛА СТОУН
Прорив п'ятого рівня. В'язень втік.
Повторюю. Прорив п'ятого рівня. В'язень втік.
- Що робитимеш пізніше? - Я знаю, з ким нічого не робитиму.
Я думав, ми просто розважаємося.
- Не пам'ятаю, щоб були скарги. - Ми говорили про це кілька тижнів тому.
Ми працюємо й спимо разом. Це занадто. Жодних зобов'язань.
- Так. Самотній вовк. - Саме так. Так.
Джорджіє?
- Поліція! - Руки вгору!
Віксе, якого біса? Ми думали, що Джорджія в небезпеці.
Як довіряти дружині пасажира? Вона може бути небезпечною.
Ти - живе визначення поганого копа. У вас навіть ордера немає.
Ми з реєстру. Ніхто нас не допитуватиме.
- Що шукаєш? - Дізнаюся, коли побачу.
- Чудово. Продовжуйте перекидати все. - Ніколи не знаєш. Може, це пастка.
Так, саме так виглядає це місце. «Гарний дім і пастки».
Що, ще цікавіші новини?
Двоє пасажирів втекли з ізолятора.
Мікаела й Бен Стоун.
Повертайся. Я поїду з ними.
Гадаю, вони знають, куди прямують наші втікачі.
Допоможи мені! Допоможіть!
Допоможіть!
Бетані!
Бетані, допоможи!
Бетані!
- Що таке? - Прийшло сповіщення, що в неї поклик.
У Бетані є ознаки поклику,
та вона недієздатна через сильні препарати.
Тож вона не може сказати нам, що бачить.
Повідомте, коли вона прокинеться.
- Можемо натрапити на поліцію реєстру. - Тоді це був чудовий вихідний.
Шкода, що ми не сходили в Gray's Papaya.
Джорджіє?
Ні, усе гаразд. Ми друзі Бетані з 828.
Джорджіє, що тут сталося?
Реєстр.
Коли я приїхала, їх вже не було.
Виродки перевернули моє життя. Бо саме це мені сьогодні було потрібно.
Можна глянути?
Ви дуже милі разом.
Чому ви не під вартою?
Ми втекли.
- Бетані хвилювалася за тебе. - У неї був поклик.
Вона багато нам допомагала. Ми мали допомогти.
Вона важлива для нас.
А це значить, що ти теж.
Олів?
У мене був поклик. Ну, не мій поклик. Поклик Бетані.
Що ти бачив?
Я був у літаку,
побачив яблуко на сидінні Бетані, і я знав, що туди треба сісти.
Потім я побачив відкрите поле.
Я чув крики, це було біля старого сараю.
Принаймні, думаю, що так було.
І я побачив червону машину зі зброєю.
Багато зброї ззаду.
Джорджіє, що таке?
Так, це Васик. Молодий тато з дружиною і двома дітьми.
Пасажири борту.
- Один із 13 втікачів. - Він звернувся по допомогу.
Я мала зустрітися з ним у старому сараї в Конкліні.
Тоді він у небезпеці. Вам треба йти.
Може, розкажеш що ми, у біса, тут робимо.
Енсон просив допомоги.
Я й допомагаю.
Що менше знаєш, то краще.
Я перевірю периметр. Шукайте Енсона.
Енсоне?
Енсоне, це Джорджія.
Енсоне! Забирайся звідти! Там небезпечно!
Це не Енсон.
Виходьте, де б ви не були.
Сюди, киць-киць.
Не ускладнюйте все.
Я вас бачу.
Гру закінчено.
Так, покидьку. Кинь зброю.
Справді? Застрелите мене, офіцере?
Ти Біллі, так?
Слухай, Біллі.
Хочу освіжити твою пам'ять, ти викрав мого чоловіка
і ледь не вбив його багато років тому,
тому мені дуже сподобається,
якщо буде найменша виправдана причина, щоб позбавити світ такого покидька, як ти.
Я не та, кого ти хочеш бачити з пістолетом біля скроні.
Ну ж бо.
Тато й тітка можуть бути в небезпеці. Допоможи захистити їх.
Я не бачила тата з вчорашнього дня через стіну з оргскла,
як і минулого тижня.
Гейбе, а ти?
Я не бачив їх, відколи їх замкнули вісім місяців тому.
Ти щось мав з мертвою пасажиркою минулого року.
Вайолет?
Якщо ти щось приховуєш, ми дізнаємося.
Схоже, що в нас є час на ігри?
Ми намагаємося прогодувати себе.
Вони розумні діти. Вони не збрешуть правоохоронцям.
- Ходімо. - Ми хочемо отримувати оновлення щодня.
Твій татусь удома?
- Де вони? - Ми не знаємо.
- Ми їх заберемо. - Ти знаєш, що таке ордер?
Вони з ним якось контактують. Забери їхні телефони.
Я не маю телефону.
Живу за філософією Марі Кондо.
Без телефону у 20 років.
Відстежте номер. Закладаюся, що так ми знайдемо татуся.
- Привіт, мила. Усе гаразд. - Ні, не гаразд.
Джаред і Дреа приходили з лячним чоловіком.
Вони знають, що в тебе мій телефон. Мені дуже шкода.
Усе буде добре. Просто сиди тихо.
Тут небезпечно. Час сказати правду.
Ми довели, що нам можна довіряти. Що тут сталося?
Я - частина притулку.
Якого притулку?
Ви знаєте тринадцятьох зниклих пасажирів.
Я і спільнота з прихильників пасажирів допомагаємо їм їжею, притулком, ліками.
Вони всі разом?
Дев'ять з них.
Думала, що можу допомогти Енсону,
привезти його до притулку, та, вочевидь, я потрапила на гачок до ексера.
Думав, що приведу його до пасажирів, і отримає винагороду.
Вибач, яку винагороду?
Уряд дає винагороду за них.
П'ятдесят тисяч за людину. Живу чи мертву.
Якщо Біллі на тебе напав, то є ще багато таких.
Тобі треба в притулок до інших, поки ти в небезпеці.
- Відвезу вас до машини. - Це небезпечно. Ми самі.
Іди.
Якщо зможеш віддати це Бетані...
Скажи, що я її кохаю.
І дякую.
Нам треба тікати.
Що це, у біса, таке?
Гадаю, тут щось розбилося.
Щось трапилося нещодавно. Земля тепла.
Не знаю, що могло залишити вм'ятину такого розміру
і такої форми, окрім літака.
Та якого літака?
А хто може зробити так, щоб літак зник, як не АНБ?
Треба розібратися.
Куди ми?
В ізолятор.
Жартуєш? Ми узгодили, коли втекли, що шляху назад немає.
Це було до того, як ми знайшли гігантський слід.
Літак повернувся туди, звідки ми прилетіли.
Повернемося і будемо в одиночній камері.
Якщо ми капітани, то маємо повернутися і захищати інших.
- Ми їм потрібні. - Ти мав рацію.
Найкращий спосіб захистити їх - бути зовні.
- Робити те, що робимо зараз. - Я помилявся.
Ти колись питала себе, чому ми капітани човна?
Чому Бог обрав тебе першою?
Може, кращого копа немає.
Може тому, що тобі треба було позбутися почуття вини.
Чому я?
Може, завдяки тому, що я був недалекоглядним.
Думав лише про порятунок Кела,
я два роки не дбав ні про що, окрім того, щоб знайти Іден.
Гадаю, не випадково половина покликів вела нас.
Усе пов'язано.
Ти багато чим пожертвувала.
Я не звинувачую тебе в тому, що ти хочеш бути вільною.
Та я не можу кинути пасажирів. Знову.
Я більше за всіх знаю про поклики та пасажирів,
і якщо хтось із пасажирів має повернутися до ізолятора,
як стратег, щоб пережити дату смерті...
То це я.
Ти маєш рацію.
Я піду попрощаюся з дітьми і здамся.
То мені можна взяти твою подушку?
Люблю тебе дуже.
Я теж тебе люблю.
Тату?
Це ти?
Гей, де тітка Мік?
Поїдь до Джорджії,
забери машину Прісцилли і поверни її їй, будь ласка.
Чому?
- Що таке? - Мені шкода.
- Ти повертаєшся. - Так буде краще.
Звісно. А як щодо нас?
Як щодо того, щоб бути сім'єю? Ти обіцяв!
Я знаю, що може здатися не так, але обіцяю, я роблю це для своєї сім'ї.
Ви троє,
ви троє для мене найважливіші люди у світі.
У мене є дев'ять місяців, щоб з'ясувати, як пережити дату смерті.
І єдиний спосіб гарантувати, що в нас буде майбутнє...
це якщо я піду.
Я люблю тебе, татусю.
І я люблю тебе.
Усіх вас.
Ой! Дивіться, хто тут у нас.
Біллі. Як справи, друже?
Давно не бачилися.
- Знаєш цього бовдура? - Знав, що ми в чомусь погодимося.
Ми спіймали поганого хлопця. Нема за що.
Судячи з усього, пасажири запобігли кровопролиттю.
Треба віддати їм належне. Пасажири вміло розгадують поклики.
Гадаєш?
Ти вмієш ефектно з'являтися, га?
Просто підтримую свіжість.
Дякую, що допомогла мамі.
Звісно.
Чим усе закінчиться?
Мені потрібна доля надії,
що без тебе я не впаду в прірву ще глибше.
Я не можу.
Та знаю, що сильно тебе кохаю.
А ще я знаю, як сильно тебе кохатиму, а це...
Звідки ти це знаєш?
Кожне слово, кожна посмішка, кожен дотик,
кожен поцілунок, який ми розділяли, буде випалений на моїй душі.
Я твій тепер і навіки.
Просто тримайся.
Не думаю, що зможу.
«Не здавайся, і удача знайде тебе».
- Це «Нескінченна історія»? - Мій улюблений рядок.
Він допоміг пережити втрату Клоі.
Проблема в тому, що я не вірю в удачу.
Я вірю в тебе.
І вони теж.
ВХІД ПОПЕРЕДУ
Я Бен Стоун.
- Я неозброєний. - Зброю напоготові.
- Я здаюся. - На землю!
Поклади руки на голову.
- Ходімо. - Ну ж бо. Ходімо.
Ходімо.
Об'єкт у нас, пане.
У вас багато проблем, пане Стоун.
У Конкліні є яблуневий сад зі старим сараєм.
Щось трапилося. Щось серйозне.
Заберіть його.
- Так, це він. - Доповідаю. Це Бен Стоун.
- Це він. - Заходимо.
Рухайся.
Ось. Випий. Тобі стане краще.
- Джорджія в безпеці. - Дякувати Богу.
Але вона не зможе приходити до тебе якийсь час.
- Що? Чому? - Просто знай, що вона в безпеці.
Таких не можна втрачати.
Я знаю це з першої ж зустрічі.
Вона готова йти.
«Не здавайся, і удача знайде тебе».
Я думав, що ти не...
Ми капітани човна.
Пам'ятаєш?
Дякую.
Що змінило твою думку?
Нічого. Усе.
Ти мав рацію. Ми їм потрібні.
Світло вимикається.
Якого біса?
Відпустіть!
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський