Viděli jste.
Lehnout na zem!
Ne!
Xaři soustavně na cestující útočí.
Kdo ví, kam zajdou.
- Volal jsem Olive. Nezvedá to. - Táta jí rozbil mobil.
Ty si nepamatuješ, že jsi zmlátil svou ženu?
Ty to nechápeš. Ta úzkost mě ničí.
Autumn má osmiletou dceru.
- V roce 2011 seděla a přišla o ni. - Udělám, co bude třeba.
Až se vrátím do Washingtonu, nechám vás vyhodit.
Měla byste si pospíšit. Teď už tady nevelíte.
Odejděte odsud.
Na vředech agenta Cordella byly stopy DNA kapitána Dalyho.
Dokážete mu pomoct?
Je mrtvý.
Tvůj táta už tvrdě spí.
Toho nic neprobudí.
Mohl bych nad ním mlátit do hrnce a neprobral by se.
Proč mi to říkáš?
Jen jsem tě chtěl informovat, jak tvrdě tvůj táta spí. Nic víc.
Je tu takový klid. Chci tu zůstat.
Uběhly dva dny a já detenční středisko pustil z hlavy.
Udělali jsme správně?
Rozhodně.
Půjdeš do postele, nebo co?
Táta je nahoře.
- Neskutečný. - To je sranda, ne?
Saanvi mě varovala, ale já to musel udělat.
- Nechal jsem se unést. - Bene!
- Je to má vina. Nemohl jsem to zastavit. - Bene, nevyčítej si to!
Měl bys mě nenávidět. Přišli jsme o volání.
A bez nich nemáme šanci.
Moje rodina i tvoje... Teď všichni kvůli mně umřou.
Snažil ses zastavit Angelinu. Nemohl jsi to vědět.
Co teď budeme dělat?
- Nahoře nikdo není. - Neviděli nás přijít.
Eden, určitě se ti stýskalo po plyšácích, co?
Co si jít do pokoje pro nejoblíbenější?
Tak kde je?
Děda? Slehla se po něm zem. Ale nahoře to taky rozházeli.
A našel jsem tohle.
Něco tu hledali.
Nebo někoho.
- Musíme odsud rychle zmizet. - Ale kam?
Nevím, ale všechno je teď v háji.
Proč se děda nedostavil na místo setkání a nezavolal?
Nikdy by se na nás nevykašlal.
Třeba zmizel, když přišli čmuchat, a brzo se vrátí.
Já nevím, ale půjdu se zeptat táty. Třeba bude něco vědět.
Půjdeme za tátou?
Zůstanu tu a počkám na dědu, ale pospěšte si.
Tak jo, půjdeme za tátou,
ale venku si budeme hrát na tajné agentky, dobře?
Tak fajn.
Nic víc k snídani nemáme.
Díky.
Zapomněli roztáhnout červený koberec. Třeba ho snědli.
Mají hrozný strach.
Musím jim pomoct.
Vím, že se bojíte, ale já vám nic neudělám.
Přišla jsem vám pomoct.
My o tvou pomoc nestojíme. Chceme, abys odešla.
Já...
Nemám kam jít. Jsem cestující stejně jako vy.
Ty nejsi jako my.
Přesně tak.
Nejsme vrahové.
Zabila jsi ženu Bena Stonea.
Víme to.
Tak jo...
To proto, že...
Myslela jsem, že...
Netušíte, čím jsem si prošla, když si mě Bůh vybral.
Tohle po tobě chtěl Bůh?
Já... Ne, jsem vyvolená.
To nás nezajímá.
Už jsme se rozhodli. Jakmile se setmí, musíš odejít.
A podvodníka vezmi s sebou.
Sehnal jsem všechno ze seznamu. Fakt miluješ rajčatovou polívku?
Je to jen omáčka k hlavnímu chodu,
kterým je sýrový sendvič.
A ten miluješ ještě víc.
Na Vennově diagramu náročnosti a lahodnosti je přesně uprostřed.
Koupils máslo?
Tolik, že by normálním lidem vystačilo na pět měsíců.
Myslíš, že tu budeme tak dlouho?
Netuším.
Není pochyb o tom, že nás lidi z detenčního střediska hledají.
Kéž bychom se mohli spojit s Olive a Calem, aby věděli, kde jsme.
Určitě jim napíchli telefon. Nezatahuj je do toho.
Musí to brzo utichnout, ne?
Dokud to neutichne,
bude nejlepší zůstat tady.
Když nemáme volání.
To nic.
Ukaž, pomůžu ti.
Super.
Tak jo. Co mám tvé překrásné dceři udělat k snídani?
Vůbec nic.
Vím, jak vaříš. Mnohem hůř než já.
Sýrový sendvič zvládnu.
Leda by na něj bylo brzo.
Na něj není nikdy brzo, ale dám si kaši.
Jak chceš.
Je vše připravené?
Převezeme tělo do laboratoře doktorky Guptové.
Výborně. Jedeme.
Vy se nepoučíte.
Nemám na vás čas ani trpělivost.
Zapomněla jste na Eureku?
To pod vaším vedením šlo všechno do kytek.
Udělal jsem, co šlo.
Řešení záhady letu 828 si silou nevynutíte.
Pouštět na části letadla temné blesky?
Kdo ví, co udělají s Dalyho tělem?
Berete si to moc osobně. Neměla jsem vás nabírat.
Moc rád vás obě vidím.
Cestou nás zastavila Zimmerová.
Dlouho se vyptávala, kde je teta Mick.
Řekla jsem, že nemám tušení.
Já to absolvoval před pár dny. Odpověděl jsem jí to samé.
Netuším, kde Mick je.
Chybíš mi, tati.
Ty mně taky, broučku.
Chybí nám i děda.
Taky nevím, kde je.
Ale vím, že má pět dní, než si začnu dělat starosti.
I když mám pocit, že bude v cajku.
Olive.
Odveď Eden pryč!
Olive!
Najdi Mick!
Tati!
Najdi Mick! Bude to dobrý, zlato.
Tati!
Panebože! Co se to děje?
Chyť se!
Ne!
Eden!
Zajistěte východy! Potřebuju posily!
Kvůli té díře jsme přišli o dva strážné.
A předtím zemřeli další dva s boláky po celém těle.
A nezapomeň na kobylky. Voda se v mi ruce proměnila v krev.
Tohle nestojí ani za všechny peníze světa.
Ty lidi jsou prokletý. Musíme něco udělat.
Však děláme. Mluvila jsem s Washingtonem.
Povolili izolační protokol. S okamžitou platností.
Do práce.
ODPOJENO
Co je sakra izolační protokol?
Měla jsem ho zavést už dávno. Ti lidé jsou nebezpeční.
Je čas je zamknout a odejít.
Až stráže odejdou, odemkneme vnitřní dveře
a cestující dostanou, co chtějí.
Budou tu mít volnou ruku.
Nemůžete je tu nechat. Jsou to lidi.
- Co jejich práva? - Už je rozhodnuto.
Přišlo to shora.
Všemu tomu se dalo zabránit. My jsme to nezpůsobili!
Jsou to jen varování. Pro vás. Měla jste nás pustit!
Zkusili jsme to po vašem. Řešili jsme volání.
Ale masakr pokračuje. Kvůli vám!
Souvisí to s nimi.
Hlídejte všechny východy, dokud zaměstnanci neodejdou.
Jste na to sami.
Pusťte nás ven!
Umřeme tu hlady!
Jak nám to mohli udělat?
To nesmíte!
Máme venku rodiny!
Bene!
Vanci.
Moc mě to mrzí.
Udělal jsem, co šlo, ale...
Já vím.
Chystají se hlídat celé okolí střediska.
Uzavřou budovu před okolním světem. Nikdo nesmí dovnitř ani ven.
S tímhle asi nic nezmůžu.
Páni, po všech těch šílenostech
by mě nikdy nenapadlo, že to skončí takhle.
To je dobrý.
Vážím si toho, cos pro nás udělal.
Můžu udělat ještě jedno.
Tohle je karta k otevření skladu s jídlem.
Tady je klíč k pacientům na ALNI.
Po Angelinině křiku zůstali na přístrojích.
Potřebují zvláštní péči.
Zvláštní péči?
Saanvi tu není. Jak to mám zařídit? Já...
Zapoj i ostatní. Rozděl jim práci.
Jakmile stráže zmizí, všechny dveře se otevřou
a už nebudete oddělení od ostatních.
Všichni cestující.
A ty jediný je dokážeš sjednotit.
Poslouchej mě, Bene!
Nemám soupis všech zásob, co tu máte k dispozici.
Ale doufejme, že vám to vydrží na devět měsíců.
Do data smrti.
Musím jít.
Běž. Věnuj se rodině.
- Vanci! - Co?
Najdi moje děti.
Řekni jim, že je miluju. Ať najdou Mick.
Neboj.
Ve středisku ses mě ptal, proč bys mi měl věřit.
Teď se ptám já.
Nebudu si tu před tebou na nic hrát.
Na to jsi moc chytrá.
Víš, že jsem oportunista.
Jinak bych nepřežil.
Ale nerad riskuju.
A sázím na tebe.
Takže mě jen využíváš.
Ne, sestro křesťanko. Přišla chvíle, kdy ty využiješ mě.
Poslouchej.
Můžu ti pomoct.
S čím?
Aby tě začali poslouchat.
Nemluvíš jejich jazykem.
Ty máš sice moc safíru, ale já zase výřečnost.
Musíš s nimi navázat vztah.
Ukázat jim, že stejně jako oni nejsi dokonalá.
Jako Autumn, které sebrali dceru.
Nebo Paul, který týral svou ženu.
Máš pravdu. Ježíš nejedl s farizeji.
Byl přítelem hříšníků.
Mám v hlavě všechny Benovy informace o cestujících.
Takže vím všechno, co potřebuješ vědět o hříšnících z letu 828.
Můžu ti s nimi pomoct.
A tím pádem by nás nemuseli vyhodit do toho velkého, zlého světa.
Olive, co tu děláš? Musíš okamžitě pryč.
Nemůžu. Někde tu je Eden.
Eden?
Dveře se za pár vteřin zavřou. Pak už se ven nedostane nikdo.
Ben Eden najde, ale ty máš čas utéct. Tak pojď.
Ne! Jsem venku moc dlouho.
Už takhle jsem přišla o pět let s tátou. A nevím, kolik nám ještě zbývá času.
To chápu.
Prosím, řekni Calovi, že mě to mrzí.
A ujisti se, že to sám zvládne.
To nic.
Každým dnem jsi silnější a zvládneš víc.
Pamatuješ, jak jsem jako malá chtěla rozdělat táborák?
Zkoušela jsem to pořád dokola, až jsem to chtěla vzdát.
Ale pak jsem vykřesala jiskřičku.
Tys tam dal noviny a najednou to konečně chytlo.
Řekl jsi mi: „Vidíš?
Stačila jen malá jiskra.“
Tobě taky stačí jen malá jiskra. Budeš jako dřív.
Slibuju.
Už se nese palivo.
Teda, to zírám.
Odříznul jsem i kůrku.
Bum! Jsem úplnej Bobby Flay.
Bobby Flay sice „bum“ neříká, ale jinak dobrý.
To je fuk. Hlavní je, že jsem připravil jídlo pro dámu
a spálil jsem se u toho jen jednou.
Větší vzrušení tu asi nezažiješ.
Nejsou tu padouši, co bys mohl zatknout, ani jim vykopnout dveře.
A to je dobře, ne?
Že jo?
Nechceš si to náhodou rozmyslet?
Ten odchod?
Tohle všechno.
Jayi, je mi tu s tebou moc dobře.
Nějak takhle mohl náš život vypadat,
kdyby to letadlo přistálo, kdy mělo.
Tak o co jde?
Já tě znám. Něco se děje.
Nevím, jak dál.
Snažím se na to nemyslet,
ale bez volání...
Přijde mi, že můj život nemá cenu.
Já to chápu.
Nevím, co se bude dít,
ale můžu ti zaručit, že to spolu nějak vyřešíme.
Jo, já vím.
- Myslíš, že se vrátí? - Ne.
Umřeme tu hlady.
Nemůžou nás tu nechat jen tak umřít.
To už nás rovnou mohli zastřelit.
Já zůstanu tady.
Bene, no tak. Co si o tom myslíš?
Ale popravdě.
Já nevím.
TJ?
Olive?
TJ!
Olive!
- Olive. - Tati.
- Co tu děláš? - Mrzí mě to.
Kde je Eden?
Promiň.
- Utekla mi při tom zemětřesení. - Co?
Ale je někde tady. Jen ji musíme najít.
Dobře.
- Najdeme ji. Pojďte. - Jo.
Stalo se Olive a Eden něco? Už tu měly být.
- Jsou v bezpečí. - Díkybohu.
Kde jsou?
Ve středisku s tvým otcem.
To nechápu. Proč?
Ve středisku se objevila trhlina.
Pohltila Dalyho tělo a několik strážných.
Zimmerová poslala všechny zaměstnance a stráže pryč.
Pak natrvalo zamkli dveře. Olive a Eden zůstaly uvnitř.
Takže jsou tam zavřené?
Samy se rozhodly.
Chtěly být uvnitř s tvým otcem.
Snad to nebude na dlouho.
Olive se ti chtěla omluvit a ujistit se, že to tu zvládneš.
- Takže jsem sám. - Ne, máš mě.
Díky.
Ale co tvoje rodina?
Moji kluci jsou s Estelle na Floridě.
Jsou v bezpečí.
A já se postarám, abys byl taky.
- Ozvala se ti teta? - Teta Mick? Ne.
S Jaredem utekli ze střediska.
Hledají je, tak se musí skrývat.
Neboj se o ně.
Vědí, co dělají. Ozve se ti, jakmile...
- To bylo... - Volání. Viděl jsem hrací karty a...
To není možné. Nikdo už nemá volání.
Jak to myslíš?
Všichni cestující o ně přišli kvůli Angelině
a jejímu hroznému křiku.
Ty jediný je asi pořád ještě máš.
Tak to abychom začali.
Nelhali, fakt se sem někdo nastěhoval.
Jsem Tom, bydlím kousek od vás.
- Schránka s kočkou. - Jasně. Ta se nedá přehlídnout.
Dala ji tam má bývalá.
Jared, těší mě.
Kuře na balzamiku a medu z papiňáku.
Snad nejste vegetarián, pescatarián nebo jinej rián.
Ne. Zní to skvěle. Moc děkuju. Je to od vás milé.
Není zač.
My místní si tu vzájemně pomáháme.
Před lety cestující letu 828 zabili chlapa, co tu bydlel.
A taky poldu. Od tý doby byl barák prázdnej.
- Fakt to tak bylo? - Říká se to.
No nic. Kdybyste něco potřeboval, víte, kde mě najít.
Schránka s kočkou. Jasně. Děkuju.
Ale rychle. Už musíte jít.
Jen klid.
Vím, že máte plné ruce práce
se schováváním ve tmě.
Náročné publikum.
Všichni víme, že nejsem žádný svatoušek.
A věřte mi, Angelina mě taky dost štvala.
Já vás chápu.
Ale změnil jsem na ni názor.
A když jí dáte pět minut, pochopíte proč.
Vím, co jste o mně slyšeli.
A chápu, proč chcete, abych odešla.
Jsem zlomená a nedokonalá lidská bytost.
Dělala jsem chyby,
ale kdo z vás je bez hříchu, první hoď na ni kamenem.
Eagane, lhal jsi, že jsi sirotek.
Použil jsi volání pro vlastní zisk.
Neustále hledíš jen na sebe.
Paule, tvá žena se tě tak bojí,
že se po přistání letadla schovala.
Autumn, byla jsi zatčená,
a proto tvá dcera možná nikdy nepozná svou matku.
A radši ani nebudu říkat, co vím o tobě, Astrid.
Nechci ti vyvolat úzkostné stavy.
Nikdo z nás není dokonalý.
Všichni jsme dělali chyby.
Naštěstí se tím Pán moc neřídí.
Pokud tomu nevěříte,
třeba uvěříte tomuhle.
Všichni víme, že svět 2. června skončí.
Ale Bůh si mě vybral, abych provedla vyvolené posledním soudem.
A zřídila nový svět.
Můžu vás dovést ke spáse, neboť Bůh mi ukázal cestu.
A já ji ukážu vám.
Pokud mi to dovolíte.
Kamery nefungují.
Promiň, tati.
To nic. Byl to dobrý nápad.
Kdyby běžely, viděli bychom všude.
Najdeme ji.
Tati?
Eden! Zlatíčko, jsi v pořádku?
Muselas mít hrozný strach.
To nic. Mám Jolene.
Tak ji pojmenovala.
A já po tobě pojmenuju svoje první šediny.
Díky.
Jsem rád, že jste tu se mnou, ale...
- Bude to dobrý. - Jo.
Už jsme zas spolu. A to je hlavní.
Vidíš?
Vždycky si na všem musíš najít něco dobrého.
- Tady. - Pokračujte doleva.
Ve volání jsem viděl srdcovou královnu,
károvou, pikovou a listovou.
- Křížovou? - Co?
Říká se tomu kříž.
Jo, mohly by být do kříže.
Páni.
Nevšímej si mě.
Ale místo „Q“ jsem v rohu viděl čísla.
Šest, dva, tři a osm.
Ležely takhle. A nemohl jsem dýchat.
Klimatizace v detenčním středisku spravuje firma Every Queen.
A takhle vypadá jejich logo.
Super! Dojdeme k nim do kanceláře a třeba něco zjistíme.
Ty mě neznáš? Býval jsem u NSA, pamatuješ? Dej mi počítač.
A je to. Rozpis všech vozů na celý měsíc.
NSA válí!
- Ne. - Dobře, promiň.
Volání máš jen ty. Musí to být důležité.
Jo. Co tam píšou?
Sledují všechny svoje vozy.
Je tu přesně vidět, kde jsou, a zároveň i rychlost a počet zastávek.
- To je děsivý. - A to nevíš všechno.
Počkej, zastav! Šest, dva, tři, osm. To je náš vůz.
Zítra má přijet na servis do detenčního střediska.
To je zvláštní. Proč je tak daleko?
Je to kus cesty.
Neboj. Mám super hudbu na cesty.
- Máš rád dubstep? - Lepší step neznám.
Dobrý?
Jo. Příště budeš s finále pomáhat ty.
Pojď sem.
Vidět ho takhle je mnohem těžší, než jsem čekala.
Zvládneme to vůbec?
Důležité věci nejsou nikdy snadné.
Jo.
Tys objednal po tom fiasku se sendvičem jídlo?
Ty taky všechno vzdáš. Bože můj.
Ne, to je přivítání od souseda.
Líbil by se ti. Dokud bys mu nechtěla nakopat zadek.
Říkal mi, co se tu údajně stalo.
Házel to na cestující.
Takže na mě.
Dezinformace o nás se vymkly kontrole.
Díky voláním jsme aspoň lidem dokazovali, že pomáháme.
Ale bez nich...
Já nevím.
Nevím, jak jim pomáhat.
Co? Vždyť teď taky pomáháš.
Pomáháš svému tátovi.
Asi jo.
Připadám si tu jako v kleci.
Asi se budu muset jít aspoň proběhnout.
Neboj. Teď jsem strávila rok ve vězení.
Nenechám se zavřít na dalších devět měsíců.
Budu se držet dál od hlavních.
Dávej na sebe pozor.
Nebav se s cizími lidmi.
Teda! Některé cestující jsem neviděl už skoro přes rok.
Jo.
Jiné skupiny?
Jo.
Už jsme tu jen sami, cestující!
Schovejte se a nevylézejte.
Ukončíme to jednou provždy.
Konečně zaplatíte!
Děláte ze sebe oběti,
ale to nejste!
Ubližovali jste lidem a zabíjeli.
Nikomu jsme neublížili. Ani jsme nezabíjeli, Quinne.
Prostě to přiznej.
Viděl jsem, jak moji bráchové, jeden strážný za druhým,
umírají jen kvůli vám!
Chápu, že ti to tak přijde, ale my se to všechno snažíme zastavit.
Kecy.
Věděl jsi o těch trhlinách. A taky o všech pohromách.
Klidně se vymlouvej,
ale ke všem těm úmrtím a ničení
dochází tam, kde jste vy!
Prostě přiznej, co jste provedli!
Ten chlap je nebezpečný.
Mám jméno řidiče, datum narození a trestní rejstřík.
- Něco zajímavýho? - Jo, dost.
Už jednou ho zatkli za útok na cestujícího.
A projevuje se na fórech o cestujících.
Ještě, že se do střediska nedostane.
Ani tam nepotřebuje. Pracuje zvenku.
Napumpuje do chlazení freon, ale my mu v tom zabráníme.
Zrovna se rozjel.
Ještě pojedeme 20 minut, tak vyrazíme.
Opovaž se mi zablátit sedačku.
Dřív jsi mě děsil, ale vlastně jsi jen jako táta.
Tátové jsou taky děsivý.
Dobrý vědět.
Apoštolko Angie, nemáš zač.
Právě odhlasovali, že můžeme zůstat.
Pořád nechápu, proč mi pomáháš.
Vždycky ti záleží hlavně na tobě
a není to tak dávno, cos mě zradil...
Využil jsi mou mámu, abys ti vyplatili odměnu. Co se změnilo?
Já.
Otevřelo mi to oči.
Bůh si tě vybral.
Podívej se na svou dlaň. To se nemohlo stát náhodou.
Mé první volání mi ukázalo safír.
O pár let později jsem ho našel.
A teď
ho máš zapečený v ruce jako seškvařenou slaninu.
Bylo tvým osudem ho získat.
Ne mým.
Všichni ti lidé
budou poslouchat tebe.
Ne mě.
Když nám ublížíš, nic tím nevyřešíš.
Tak proč to děláš?
Proč jsi tady?
Zůstal jsem, abych to celé ukončil.
Jsem tady, protože mám odvahu udělat to, co oni nedokážou!
- Mýlíš se! - Eden, uteč!
- Co tady sakra dělá děcko? - Ne, prosím.
Mýlí se.
Máš strach.
Eden.
Já se taky bojím.
Ale mám Jolene.
Když ti ji dám, třeba už se nebudeš bát.
Je to ještě dítě. Vůbec to nechápe.
Neubližujte jí, prosím.
Nikomu neublíží. Poznám to.
Dobře, Quinne. Poslouchej mě.
Máš plné právo být vyděšený, zmatený a naštvaný. To jsme všichni.
Nechceme přivolat konec světa. Snažíme se to zastavit.
Z celého srdce si přeju
to celé zastavit, abych mohl vidět dceru vyrůstat
ve světě tak hodném a laskavém, jako je ona sama.
A budoucnost nám může zajistit jen to, že budeme řešit volání a konat dobro.
Ale k tomu, Quinne,
musíme být volní.
Nemůžu vás pustit.
Co tu s ní budeš dělat?
Až odejdu, všechny dveře ven se zamknou.
Tati, chci tu zůstat s tebou.
Už bez tebe byla dlouho.
A já taky.
Zůstanou tu se mnou.
Tak to ji budeš potřebovat.
Pomozte mi někdo, prosím!
Pomoc!
Pomozte mi!
Pomoc!
Moje noha!
Není vám nic?
- Ne! - Já věděl, že jsi z 828, svině!
Myslel jsem, že vás zavřeli.
U nás žádnýho cestujícího nestrpím!
Teto Mick!
Jsi v pořádku?
Co se stalo?
Jak jsi...
Bože. Byla jsem si zaběhat a on mě napadnul.
Co tady děláte vy?
Měl jsem volání.
Sledovali jsme ten firemní vůz až sem a našli tě tu.
Každý den mě ta volání překvapí.
- Vždyť už je nemáme. - Mám je jen já.
Díkybohu za to. Ten chlap mě nejspíš poznal
a předstíral, že ho zavalilo auto. Myslím, že nenávidí cestující.
To je zvláštní. Ve volání jsem tě neviděl. Tobě jsme pomoct neměli.
Ten vůz měl zítra jet do detenčního centra.
Tak se podíváme, co je uvnitř.
To není freon.
Co to je?
Sarin.
Bezbarvý, bez zápachu a extrémně toxický.
Nejspíš ho plánoval vypustit do klimatizace
a otrávit všechny uvnitř.
Proto jsem nemohl dýchat.
Jděte se uklidit, já to nahlásím.
Poznal jsi, kde jsme?
Počkej.
Jsme u Tarika? Já věděl, že to tu znám.
Asi není lehký se tam vrátit,
ale já, Jared a děda
jsme se tam teď zabydleli.
Emmette, poslal jsem ti adresu.
Na odvoz odpadků.
Zdá se, že jste se s Angelinou sblížili.
Jo. Nevidím, že bys ty měla v ruce safír.
Jen abys věděl, ani trochu ti nevěřím.
Mně věřit nemusíš.
Důležitý je věřit jí.
To nejde.
Nikdy se odsud nedostaneme.
To nemůžeš vědět.
Jak si můžeš být tak jistý?
Rozhlídni se.
Pohřbili nás tu.
To neříkej.
Tati, začínají toho mít dost.
Poslouchejte mě, prosím.
Rád bych vám něco řekl.
Po měsících života v hledáčku Zimmerové nás konečně nikdo nehlídá.
Svoboda to není, ale aspoň něco.
Nevím, co nás čeká.
Jestli se nám vrátí volání. Co to znamená pro záchranný člun.
A vím, že většina z nás má venku rodinu.
Ale taky vím,
že každý cestující, co je tady, se stal mou rodinou.
I když občas ztrácíme naději, pořád máme jeden druhého.
Zbývá nám ještě devět měsíců.
Musíme vymyslet, jak využít každou vteřinu.
Na drobné radosti.
Tak do akce!
Každý, kdo něco umí, si stoupne napravo.
A nalevo...
Potřebujeme dobrovolníky, co seženou co nejvíc jídla.
A tady dopředu...
Zkusíme to tu trochu změnit.
- Uděláme si tu z toho domov. - Jo!
Náš domov.
Tak jo. Snažím se nepanikařit,
ale ten nový izolační protokol a fakt, že tam jsou teď i Olive a Eden...
Aspoň má Cal pořád volání.
To je důležitý.
To bude tím safírem.
Čím jiným?
Třeba mě nějak ochránil
před Angelininým křikem na rozdíl od ostatních.
Napadlo mě...
Co?
Co když volání nezmizela,
jen jsme přišli o možnost je přijímat?
Jako že vám Angelina odpálila antény nebo tak něco?
Jo. Co když tam pořád jsou? Nemohl bys využít ten safír...
Mohl bych v letadle přijmout volání ostatních.
Jako s Joem a Bethany.
Ale mohlo by to být nebezpečné. Všechno je teď jinak.
Nevíš, co se stane, když to zkusíš.
Už tak jsem v nebezpečí. My všichni.
Za pokus to stojí.
Dobrý?
Nevadí, jestli to nevyšlo. Nemůžeš za to.
Neměl jsem jedno volání,
ale všechny.
Měla jsi pravdu. Jsou tam pořád.
Měl jsem volání všech cestujících najednou.
Ale kdybych se soustředil,
mohl bych je postupně izolovat.
- Mohli bychom je dál řešit. - Máš šanci přežít datum smrti.
Šance stačí.
Překlad titulků: Anna Farrow