‫בפרקים הקודמים...‬
‫אנג'לינה, את בחיים?‬
‫אנחנו תמיד חוזרים זה לזו. אנחנו מחוברים.‬
‫הו נעלמו! הקריאות נעלמו.‬
‫אבא.‬
‫אבא!‬
‫אבא שלך עבר שבץ מוחי.‬
‫אוטום קוקס? מהמטוס, נכון?‬ ‫-לאן נוכל ללכת?‬
‫נראה לי שאני מכירה מקום.‬
‫החולים הנוירולוגים שם למטה.‬
‫עדיין לא יודע לנו‬ ‫מה המייג'ור עשתה להם ולמה.‬
‫ד"ר באל, את צריכה לבוא איתי. קיבלת העברה.‬
‫לא! בן!‬ ‫-היי!‬
‫תהיי ילדה אמיצה עכשיו.‬
‫תודה.‬
‫קיבלנו מוושינגטון אישור לנוהל בידוד.‬
‫את לא יכולה לעזוב אותם. הם בני אדם.‬
‫מה לגבי הזכויות שלהם?‬ ‫-ההחלטה התקבלה.‬
‫- חשבתי שאתה צריך לדעת -‬
‫לא רצית לשלוח הודעה? זה משהו...?‬ ‫-כן. אני אפילו לא זוכרת מה זה היה.‬
‫- שמונה חודשים לאחר מכן -‬
‫- 2 במאי, 2024‬ ‫חודש אחד עד לתאריך המוות -‬
‫זה היה מספיק גרוע‬ ‫ששוטטת בשכונות כשוטרת סיור.‬
‫אלוהים יודע שאני שמחה שקיבלת שכל ועזבת.‬
‫ואני שמחה לממן את הפעילות הנוכחית שלך.‬ ‫-תודה, אמא, אבל...‬
‫למה לקנות בניין מתפורר בשכונה המוזנחת הזאת‬ ‫כשאת יכולה לקנות בכל מקום?‬
‫הראיתי לך מקום מושלם בטרייבקה...‬ ‫-קרוב אלייך.‬
‫בדיוק! יהיה לך קל יותר‬ ‫להגיע לפגישות אצל הרופא.‬
‫מספיק, אמא, בבקשה.‬
‫אני אוהבת את "נשימת השמש" ואת "שדון הקיץ"‬ ‫אבל כשאראה אותם על הקיר, אדע בוודאות.‬
‫אמרתי לך, עדיין לא.‬
‫אני רוצה שתראי את כל העיצוב‬ ‫כשהוא יהיה גמור.‬
‫אני מצטערת‬ ‫אבל אני מעריכה את מה שאת עושה בשבילי.‬
‫אני רק הייתי רוצה שלא תשחקי במשפחה לבד.‬ ‫אני דואגת לך.‬
‫נתראה בשבוע הבא. תתקשרי אליי.‬
‫טוב.‬ ‫-אוהבת אותך.‬
‫ואני אותך.‬
‫ביי, אמא.‬
‫בסדר.‬
‫היי, ראש העיר סטון.‬ ‫-מה יש לנו היום?‬
‫טוב, תיקנתי את מכשיר הקומפוסט,‬ ‫אז הקטור הרבה יותר מאושר.‬
‫עדיין לא הצלחתי לתקן את המעלית.‬ ‫אבל טי-ג'יי לא מוותר. הוא עובד על זה.‬
‫הדליפה בשירותים תוקנה סוף-סוף.‬
‫זה, או שהם גם השביתו את אספקת המים.‬
‫כן, זה לא יפתיע אותי.‬
‫טוב. תודה, ג'ו.‬
‫זה נראה טוב, סנדי.‬ ‫-תודה.‬
‫לא תאמין לבדיחה הזאת.‬
‫היי, בן.‬ ‫-היי.‬
‫מתברר שזה היה האדום כל הזמן.‬
‫רנדל. אני חושב‬ ‫שלסנדי לא יזיק לקבל עזרה בגינה.‬
‫הייתי שמח לעזור,‬ ‫אבל הגב שלי עדיין הורג אותי.‬
‫רנדל, אנחנו צריכים...‬ ‫-בן? אנחנו צריכים דקה.‬
‫היי, מה קורה?‬ ‫-היי.‬
‫תומס ואני ערכנו ספירת מלאי של המנות שלנו,‬ ‫והמצב לא נראה טוב.‬
‫אספקת המזון שלנו הולכת ומידלדלת.‬
‫השימורים כמעט אזלו.‬
‫טוב, בואו נתחיל בהקטנת המנות.‬
‫תנו עדיפות לצעירים ולזקנים.‬ ‫אתם חושבים שהמזון יספיק עד...‬
‫חודש זה הרבה זמן.‬
‫נעשה כמיטב יכולתנו להסתדר עם מה שיש‬ ‫אבל מה יהיה אחרי תאריך המוות?‬
‫בהנחה שאנחנו עדיין נהיה כאן,‬ ‫נצטרך לחשוב על תוכנית חדשה.‬
‫תודה לכם. אני מעריך את מה שאתם עושים.‬ ‫-אנחנו איתך, בן.‬
‫היי, מה מצאת? משהו?‬
‫בדקתי את כל הרמזים של קאל בפרוטרוט.‬ ‫ממגורות, מסילות רכבת.‬
‫חיפשתי בכל אזור שסימנת.‬ ‫אפילו גייסתי את לואיס לעזרה.‬
‫אתה עושה את זה בלי הפסקה כבר המון זמן.‬ ‫אני צריכה לצאת איתך לשטח.‬
‫לא! תשכחי מזה.‬ ‫תקשיבי לי, הפסיכופת הזה כמעט הרג אותך.‬
‫אני מצטער. תקשיבי, אני פשוט...‬
‫לא יכול לאבד אותך שוב.‬
‫קאל, אתה נראה מותש.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה להמשיך עם זה?‬
‫אתה משקיע לילות שלמים בקריאות של הנוסעים.‬
‫אני בסדר. אני יכול לעשות את זה.‬ ‫אני יכול לעשות יותר.‬
‫יש לנו עוד הרבה קריאות,‬ ‫וצוות "הצילו את העולם"‬
‫ייכשל אוטומטית אם תשחק את עצמך.‬ ‫-היא צודקת. אתה לא צריך להוכיח שום דבר.‬
‫אני שומע אתכם, אבל נשאר לנו רק חודש אחד.‬
‫אף אחד חוץ ממני לא מקבל קריאות.‬ ‫ואם לא אני, אז מי?‬
‫בזמן שאבא שלך איננו, אתה באחריותי.‬ ‫קאל, אני דואגת לך.‬
‫דודה מיק, בבקשה. תסמכי עליי.‬
‫- 14 אף-אי-די -‬
‫בסדר, חברים. כדאי ש...‬ ‫-תן לו שנייה לקבל את הקריאה.‬
‫הוא מתקשה לנשום.‬ ‫-חמש שניות.‬
‫אין זמן.‬ ‫-תעירו אותו!‬
‫היי, קאל!‬
‫קאל, תתעורר! קאל!‬
‫הפחדת אותנו. אתה בסדר?‬ ‫-14-אף.‬
‫אוטום קוקס.‬
‫ישבתי במושב שלה. זאת בוודאי הקריאה שלה.‬
‫אוטום? אתה בטוח?‬
‫נחשוף את הכיסוי שלנו בשביל אוטום קוקס?‬
‫כלומר, היא מסובכת,‬
‫אבל עלינו לפתור את הקריאה שלה,‬ ‫ולא משנה מה דעתנו ביחס אליה.‬
‫אסור לנו לבחור.‬ ‫-בדקנו קריאות במשך חודשים.‬
‫לא ברור אם זה מטה את כף המאזניים לטובתנו.‬ ‫-אולי נדע רק בתאריך המוות.‬
‫אבל עלינו להמשיך להאמין למעננו,‬ ‫למען הנוסעים הכלואים‬
‫ולמען שאר העולם,‬ ‫ולכן אנחנו נפתור את הקריאה הזאת.‬
‫קדימה. שמעת את הגברת.‬ ‫בוא נמצא את אוטום קוקס.‬
‫- מניפסט -‬
‫תראו מי מתאמן לאולימפיאדת התינוקות.‬ ‫-אין ספק שיש לה מוטיבציה.‬
‫היא למדה מהטובים ביותר. נכון, עדן?‬ ‫-נכון.‬
‫מה שלום קלואי?‬
‫בסדר, נראה לי.‬
‫אבל סאנבי איננה, ואני לא יודעת‬ ‫אילו שלבים היא אמורה לעבור.‬
‫סאנבי חסרה גם לי. תאמיני לי.‬
‫אבל אף על פי שאני לא רופא,‬ ‫גידלתי כמה ילדים.‬
‫היא נראית לי שמחה ובריאה.‬
‫אוליב ועדן מצליחות להעסיק אותה.‬
‫מטורף לחשוב שהעולם היחיד‬ ‫שהיא מכירה הוא המקום הזה.‬
‫יהיה נחמד להיות איתה בחוץ על הדשא בשמש,‬ ‫לפחות רק פעם אחת.‬
‫כן.‬
‫מה זה?‬
‫עוד רעידה. הן הולכות ומחמירות.‬
‫יש הר געש שהולך וגדל מתחתינו.‬ ‫אבדוק את ארון החשמל.‬
‫- אורות עבודה -‬
‫היי, חכה רגע. אני מטפל בזה.‬ ‫אני איש תחזוקה, זוכר?‬
‫יש לי ניסיון עם בניינים ישנים.‬ ‫-צודק.‬
‫מעניין אם הרעידות גורמות לאור להבהב.‬ ‫מה יש לנו?‬
‫חיווט רע.‬
‫כן. לא, הרגשתי את זה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-יותר טלטלה.‬
‫יש לך פנס?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא נראה טוב.‬
‫הרעידה בטח גרמה לקצר במערכת.‬ ‫החשמל מושבת.‬
‫מתי לדעתך נוכל להחזיר את החשמל?‬
‫אי אפשר לתקן את זה.‬
‫לא בלי הרבה חומרים שאין ברשותנו.‬
‫הצילו! בן, בוא מהר!‬
‫הם גוססים. החולים הנוירולוגים.‬
‫לא. מערכות תמיכת החיים מושבתות.‬ ‫הם ימותו.‬
‫אנחנו חייבים לעשות משהו.‬
‫הם בקושי מחזיקים מעמד גם ככה.‬ ‫מה אתה מצפה שנעשה?‬
‫נעשה כל מה שצריך כדי להציל אותם.‬
‫איך שאתה רוצה.‬
‫טוב, אנחנו צריכים מפוחי הנשמה.‬ ‫הנרי, תבדוק במחסן הציוד.‬
‫יש גנרטור קטן במחסן.‬ ‫הוא לא יספק חשמל לכל הבניין‬
‫אבל אולי הוא יצליח להפעיל את המכונות האלה.‬
‫טוב, קדימה. אסור לנו לאבד את האנשים האלה.‬ ‫הנרי, אני זקוקה לעזרתך.‬
‫מהר!‬
‫קדימה, תישאר איתי.‬
‫קדימה.‬
‫היי! תראו מי קם ומסתובב כמו אלוף.‬
‫כל הכבוד. בוא, סטיב. תשב.‬
‫תודה.‬
‫איך הולך כאן? כבר מצאתם את אוטום?‬
‫ניסיתי כל מקור מידע אפשרי. היא לא במערכת.‬
‫לגמרי מתחת לרדאר.‬
‫ידוע לנו שאוטום‬ ‫הייתה עם הנוסעים הנעדרים בבית הבטוח.‬
‫ואז הם פשוט נעלמו.‬ ‫-אז אם נמצא את הנוסעים, נמצא אותה.‬
‫מצאת משהו במטוס שעשוי לתת לנו רמז?‬
‫הצמחים המטפסים המפחידים האלה‬ ‫כמעט חנקו אותי.‬
‫ראיתי משהו. רשת לבנה?‬
‫אבל ראיתי השתקפויות.‬
‫כמו חלון?‬
‫כן, אבל עם קווים אופקיים מאחוריו.‬
‫תריסים?‬
‫כמו התריסים בבית של בברלי?‬
‫בדיוק כמותם.‬
‫המקום ריק. אף אחד לא גר שם כבר חודשים.‬
‫לא, אנחנו לא גרנו שם כבר חודשים.‬ ‫-אנחנו צריכים ללכת הביתה.‬
‫אני באה אתכם.‬ ‫-כן, את הבוס.‬
‫אבא!‬
‫מה קרה? אתה צריך משהו?‬
‫מה קרה?‬ ‫-הוא נפל. עליי להישאר איתו.‬
‫אני לא משאיר אותך לבד.‬
‫אני אשאר עם מיק, ג'רד.‬ ‫אתה וקאל תלכו. זה בסדר.‬
‫קדימה. כל יום חשוב.‬
‫נהיה בקשר ונתאם מכאן. אני מאמינה בך.‬ ‫כולנו מאמינים בך. אתה יכול לעשות זאת.‬
‫אני לא אאכזב אותך.‬
‫היי. תשמור עליו, בסדר?‬
‫כמו על אח.‬ ‫-אין כמוך.‬
‫אני מקווה שזה יעבוד.‬
‫לבינתיים.‬
‫אבא!‬ ‫-אוליב!‬
‫ייצבנו את רובם.‬ ‫אבל איבדנו את ויקטור ואת סימון.‬
‫זאת אחריותי.‬
‫איך אוכל לעזור?‬ ‫-לא יודע.‬
‫כרגע עלינו להתרכז בהחזרת מקור הזרם הראשי‬ ‫כדי שלא נאבד מישהו נוסף.‬
‫לכמה זמן הגנרטור יספיק?‬
‫לפי מד הדלק של הגנרטור,‬ ‫יש לנו שלוש שעות לכל היותר.‬
‫נצטרך עזרה מבחוץ,‬ ‫או שהחולים האלה לא ישרדו.‬
‫מה אם נשלח אות מצוקה?‬
‫בפעם האחרונה שניסינו ליצור קשר עם העולם,‬
‫לא היה להם אכפת.‬ ‫-אז נדאג שיהיה להם אכפת.‬
‫בואו נכין כרזה מספיק גדולה‬ ‫כדי שאנשים בחוץ יראו.‬
‫חייבים להיות כמה תומכים‬ ‫בנוסעי טיסת 828 שם בחוץ.‬
‫רעיון נהדר.‬
‫אני מטפלת בזה.‬ ‫-איך אפשר לעזור?‬
‫הנרי, בינתיים, תישאר עם המטופלים.‬ ‫תודיע לנו אם משהו ישתנה.‬
‫בסדר.‬
‫ג'ו, אני זקוק לעזרתך בהכנת זיקוק.‬
‫סליחה, מה?‬
‫אבא שלי הכין זיקוקים‬ ‫כשיצאנו לקמפינג כשהיינו ילדים.‬
‫המרכיבים די בסיסיים, נכון?‬ ‫אולי דברים שיש לנו כאן?‬
‫אני בונה על זה.‬
‫לא השארנו ככה את הבית.‬
‫מה זה, לעזאזל? אנשים ישנים פה?‬
‫נראה שהם פלשו לכאן.‬
‫ואלוהים לא חס על העולם הישן,‬ ‫אלא הציל את נוח, מטיף הצדק.‬
‫"ויאמר אלוהים לנוח, 'בוא אתה...'"‬
‫אני חייב לראות.‬
‫תתכופף.‬
‫"...שמונה נפשות, ראיתי צדיקים לפניי."‬
‫מה לעזאזל אנג'לינה עושה בבית שלנו?‬
‫זאת אוטום. למה שהיא,‬ ‫או מישהו מהם, יהיה עם הרוצחת הזאת?‬
‫לא נראה שמישהו מאיים עליהם.‬ ‫הם בטח כאן מרצונם.‬
‫עלינו למצוא דרך להיכנס‬ ‫כדי לבודד את אנג'לינה.‬
‫אני לא מפחד ממנה.‬ ‫-קאל! לעזאזל!‬
‫קאל, חזרת סוף-סוף. ברוך הבא הביתה.‬ ‫-מי את, לעזאזל, שתקבלי אותי בברכה בביתי?‬
‫את לא שייכת לכאן! אף אחד מכם לא שייך לכאן!‬
‫נקראתי לבוא לכאן.‬
‫נקראתי לבוא אליך.‬
‫שקרנית.‬
‫בין אם תרצה או לא, קאל,‬ ‫אתה הסיבה שאני כאן.‬
‫כדי להיות קרובה אליך.‬ ‫הגיע הזמן שתקבל שאנחנו...‬
‫אחרי כל מה שקרה,‬
‫זה טירוף לחשוב שאני ארצה קשר כלשהו איתך.‬
‫אלוהים הטיל עליי לשפוט את הנוסעים,‬
‫כדי לזהות את שמונת הצדיקים‬ ‫שראויים לייסד את העולם החדש.‬
‫נותר לנו רק חודש להציל את העולם הזה,‬ ‫ואת האיום הכי גדול על סירת ההצלה.‬
‫אלוהים מינה אותי לשופטת.‬
‫אני הארכי-מלאך,‬ ‫ואני יודעת שהעולם הזה יגיע לקיצו.‬
‫תצטרף אליי. היה בין הצדיקים שישרדו.‬
‫אל תיגעי בי!‬
‫אוטום.‬
‫לא באנו לכאן בשביל אנג'לינה.‬ ‫באנו כדי לדבר איתך.‬
‫מה משמעות הצמח המטפס עם הפרחים הסגולים?‬
‫מה משמעותו בשבילך?‬
‫אנג'לינה לא הייתה רוצה שאעזור לך.‬
‫קאל עונה לקריאה שקיבל במושב שלך במטוס.‬
‫המושב שלך.‬
‫את עלולה להיות בסכנה חמורה, בבקשה.‬ ‫בבקשה תגידי לנו מה שאת יודעת.‬
‫זה בסדר.‬
‫הם לא נשארים כאן.‬
‫למטפס עם פרחים סגולים אין משמעות בשבילי.‬
‫אנחנו הנבחרים. שני הספירים היחידים.‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה!‬
‫קאל!‬
‫אין דרך אחרת לשרוד.‬
‫לא! אלוהים לעולם לא ירצה דבר כזה.‬
‫קאל, יש לנו את מה שאנחנו צריכים. קדימה.‬
‫לא אמרתי כלום.‬
‫בואי איתנו.‬
‫עלייך לפתור את הקריאה הזאת.‬ ‫הסיכוי שלך לגאולה.‬
‫הגאולה חסרת תועלת.‬ ‫התקווה היחידה שלך לשרוד היא אני.‬
‫הקריאות הן תקוותנו היחידה.‬
‫קאל, אנחנו חייבים ללכת.‬ ‫-יש לך עדיין ברירה.‬
‫תהיי אמיצה.‬
‫מקומי כאן.‬
‫את חזקה מכפי שאת יודעת.‬
‫אולי כדאי שנלך.‬
‫אולי כדאי שכולנו נלך.‬
‫הייתי צריך להקשיב יותר בשיעורי כימיה.‬
‫הלוואי שהייתי מקשיב יותר לאבא שלי‬
‫אבל נראה לי שאנחנו בדרך הנכונה.‬
‫אבא, תראה! ציירתי עליו פרחים.‬
‫אני מקווה שהמגע של הילדה‬ ‫יצליח להרעיד כמה רגשות.‬
‫אני אוהב את זה, מתוקונת. מאוד.‬
‫זה מושלם, באמת.‬
‫בואו אליי.‬
‫אני כל כך אוהב אתכן.‬
‫והזיקוק הזה כמעט מוכן.‬
‫אם הוא יעבוד,‬ ‫ייתכן שהכרזה שלכן תקבל תשומת לב.‬
‫אתם בטוחים שזה יעבוד?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים להסתכל לעתיד‬
‫ולהאמין באפשרות שהכול יהיה בסדר.‬
‫בהחלט.‬
‫בואי.‬
‫רישום עסקים בניו יורק.‬
‫- ניו יורק‬ ‫רישומי נדל"ן -‬
‫משפחתון "שתילי כוכבים" נסגר לפני שנים.‬
‫אין כתובת חדשה.‬
‫חייבת להיות סיבה‬ ‫שקאל ראה את זה בקריאה שלו.‬
‫הוא אמר שהוא ראה צמח מטפס עם פרחים סגולים.‬
‫אולי לא מדובר במשפחתון אלא בבניין עצמו?‬
‫הבניין במרחק רחוב אחד ממתקן המעצר.‬
‫הוא נראה נטוש.‬
‫בחיים לא תנחשי מי הבעלים שלו.‬
‫- שד' ססיליה 165, ברוקלין‬ ‫מיקאמי בע"מ -‬
‫הנה היא! הגעתי עד לכאן באמצעות הקורנס,‬
‫ואז שכרתי את הדבר הנחמד הזה‬ ‫כדי לעבור את שאר הדרך.‬
‫עשית את כל זה לבד עם...‬
‫קורנס ותינוק בבטן? כן, ברור.‬
‫דריאה שלנו? למה שהיא...‬
‫תרכוש בניין כל כך קרוב למתקן המעצר?‬ ‫אני לא יודע אבל אעביר זאת מיד לג'רד.‬
‫הצפיפות השתנתה.‬
‫את צריכה לשנות את ההגדרות.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני יכול לשבור את זה בשבילך.‬ ‫-אני פשוט מעדיפה לדעת איך.‬
‫אני כבר אמא כזאת,‬
‫שפשוט מלמדת את הילד שלה על התמדה.‬
‫איך שאת רוצה. אמרנו תשלום מראש?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫תיק יפה.‬
‫זה חיקוי.‬
‫תני לי אותו.‬
‫תראה, רק תעזוב אותי ואת התינוק שלי בשקט.‬ ‫אנחנו לא רוצים צרות.‬
‫גם אני לא.‬
‫אבל אישה לבד במקום כזה?‬
‫אני בטוח שהחבאת כאן הרבה יותר‬ ‫כי זה לא חיקוי.‬
‫בואי נצא לסיבוב, בסדר?‬
‫אוטום.‬
‫זה לא שלי.‬
‫אני יודעת שלא תעזבי אותי,‬ ‫אפילו אם אסטריד מתכננת לעזוב.‬
‫את לא כועסת עליה?‬
‫על כולנו לקבל החלטות בעצמנו‬ ‫בימים האחרונים האלה.‬
‫זאת הסיבה שאיגן כל הזמן בחוץ?‬
‫האח איגן מסכן את החופש שלו למעננו‬ ‫בכל פעם שהוא מביא לנו אספקה.‬
‫זאת נאמנות.‬
‫הקרבה.‬
‫עכשיו זו ההזדמנות שלך להוכיח את נאמנותך,‬ ‫להרוויח את מקומך בין השמונה.‬
‫לפני שתשמח מדי, זה מפחית שימורים.‬
‫אתה לא רעב?‬
‫אני מדבר טוב יותר.‬
‫אתה רוצה לדבר טוב יותר.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אז למה שלא נעבוד על התרגילים?‬ ‫-לא.‬
‫אבא, חכה. פשוט תשב ואל תזוז. תיזהר.‬
‫מה קורה?‬
‫אני לא יודעת. הוא חסר מנוחה,‬ ‫ואני לא יודעת מה הוא רוצה.‬
‫בן.‬
‫לא, נשמע שהוא רוצה‬ ‫לצאת החוצה ולספוג קצת ויטמין די.‬
‫לא, זה... לא, הוא...‬
‫חכה רגע.‬ ‫-בן.‬
‫בן. אבא.‬
‫אבא, בן? רוצה לראות את בן?‬
‫מתקן המעצר נעול‬ ‫ונתון תחת אבטחה כבדה, מר סטון.‬
‫אין סיכוי שנצליח להיכנס לשם.‬
‫אלא אם כן נשתמש בשכנה החדשה שלנו.‬
‫אם דריאה היא הבעלים של הבניין הסמוך,‬ ‫אולי נתקרב מספיק כדי לפחות לנופף.‬
‫אם יבחינו בנו, ומישהו יתחיל לחשוד,‬ ‫נמצא את עצמנו בצרות.‬
‫אני לא מחכה. תאריך המוות בעוד חודש.‬
‫אולי זה הסיכוי האחרון שלו‬ ‫לראות את בן והבנות. ושלי.‬
‫אני לא הולכת על בטוח יותר.‬ ‫אם אתפס, אז שיהיה. בלי חרטות.‬
‫ואנס, אנחנו עושים את זה.‬
‫אתה גידלת כוח טבע.‬
‫טוב, זאת בהחלט הכתובת שוואנס שלח.‬
‫והמשפחה של דריאה היא הבעלים של הבניין.‬
‫אני לא רואה צמח מטפס.‬
‫היי, ג'רד. לכאן.‬
‫"משפחתון שתילי כוכבים".‬
‫טוב, ברור שזה המקום.‬
‫כן, אבל למה הקריאות מובילות אותנו לכאן?‬
‫הצילו! שמישהו יעזור לי!‬ ‫-דריאה.‬
‫הצילו!‬
‫יכולת פשוט לעשות לי סיור‬ ‫אבל היית צריכה לעשות לעצמך חיים קשים.‬
‫מה, אתה עיוור?‬
‫אין כאן שום דבר, פורטלנדיה. פשוט תלך.‬
‫את לא בעמדה לחלק פקודות.‬
‫מה את רוצה שאעשה עם החרא הזה?‬ ‫-תן לו ללכת.‬
‫מה? את רצינית?‬ ‫-הוא לא שווה את זה, ג'רד.‬
‫קיבלת אישור מעבר היום.‬
‫אבל אם אתפוס אותך במרחק 15 ק"מ ממנה,‬ ‫אני אלחץ על ההדק. שמעת אותי?‬
‫צא מכאן! תסתלק מכאן! החוצה!‬
‫כן, תודה. איך מצאתם אותי?‬
‫סיפור ארוך. אלוהים! את... איך...‬
‫אל תגיד לי שעדיין‬ ‫לא סיפרו לך על הציפורים והדבורים.‬
‫זה מפתיע. מזל טוב!‬
‫את...‬
‫את עומדת ל...‬
‫לא התכוונתי לחלוק ככה את הבשורה.‬
‫דריאה, אני האבא?‬
‫רדו מהגג עכשיו!‬
‫- אין חשמל‬ ‫שלחו עזרה! -‬
‫אחורה!‬
‫היריות האלה מגיעות ממתקן המעצר.‬
‫אבא. אנחנו חייבים להגיע אליו.‬ ‫מה אם הוא זקוק לנו?‬
‫לא, בחיים לא תצליחו להיכנס מבחוץ.‬
‫יש לי דרך אחרת. קדימה.‬
‫בסדר. זה לא נראה כמו הרבה,‬ ‫אבל זאת דרך מילוט ממתקן המעצר.‬
‫זה יהיה לפחות כשאצליח לפרוץ אותה.‬
‫רגע, אז אבא, אוליב ועדן‬ ‫פשוט נמצאים בצד השני?‬
‫עשית את כל זה בעצמך?‬ ‫את משחזרת את "חומות של תקווה"?‬
‫חשבתי שזו פעילות טובה לאם ולתינוקה‬
‫עד שנתקלתי בקיר סלע, וכמעט איבדתי רגל.‬
‫אז שכרתי את החלאה הכי גדול בברוקלין‬ ‫שיעזור לי עם המיני מיני-מעמיס.‬
‫הוא לא נראה לי כל כך מיני.‬ ‫אנחנו חייבים לפרוץ את הקיר הזה.‬
‫זה קצת יותר מכוח הקידוח שמוכר לכם.‬ ‫אולי תרצו לזוז הצידה.‬
‫אל תירו! בבקשה, אנחנו זקוקים לעזרה!‬
‫אנשים מתים כאן!‬
‫מה אתה עושה? לא אמרת שהמערכת הרוסה?‬ ‫-כן, וזה נכון.‬
‫אני מנסה איכשהו לתקן אותה‬ ‫כי הגנרטור הקטן במעבדה התחיל לגמגם.‬
‫הדלק עומד להיגמר.‬
‫חייבים להשיג עוד זמן.‬
‫אלא אם נקבל כמה החלטות בלתי אפשריות.‬
‫אין מצב. לא נוכל להחליט מי יחיה ומי ימות.‬
‫אבל אם לא, אולי נאבד את כולם.‬
‫מה זה?‬
‫קאל?‬ ‫-אבא!‬
‫היי.‬
‫איך...‬
‫כשהמצב קשה, הקשוחים קודחים.‬
‫מה אתם צריכים?‬
‫עלינו לשמור על החולים הנוירולוגים בחיים.‬ ‫אז חשמל. הרבה ומהר.‬
‫כן, אפשר לארגן את זה. קדימה.‬
‫עשיתי את זה.‬
‫מעולה.‬
‫כל הקווים החדשים בהיכון.‬
‫מוכן להפעלה.‬ ‫-מוכן.‬
‫דריאה, זה הזמן לשלוח זרם.‬ ‫-מוכנה לגמרי.‬
‫בסדר, ג'ו. תפעיל את המתג.‬
‫הנה זה בא.‬
‫- אין חשמל -‬
‫הלו?‬
‫זה הצליח? מישהו?‬
‫את הצלת את המצב.‬
‫וואו, עבודת צוות מגשימה את החלום.‬
‫תשכח שאמרתי את זה.‬
‫זה יהיה מודבק בזיכרוני. תודה.‬
‫הצלחנו.‬
‫זה היה קרוב.‬ ‫-תודה, אחי.‬
‫קרוב מדי.‬ ‫-כן. מאוחר מדי בשביל כמה מהם.‬
‫אבל הצלנו כמה חיים. הצלנו את מרקו.‬
‫קאל, אני לא מבין איך הגעת לכאן.‬ ‫-לפי הקריאה של אוטום.‬
‫רגע. הנוסעים מקבלים את הקריאות שלהם בחזרה?‬
‫אתם לא באמת איבדתם אותן.‬ ‫רק את היכולת לקלוט אותן.‬
‫אתה עדיין מקבל אותן.‬
‫את שלי ושל כל האחרים.‬
‫אני מקבל את כל הקריאות.‬
‫אם הקריאות חזרו, זה אומר...‬
‫שיש תקווה.‬
‫ועכשיו כשכולנו ביחד,‬ ‫אפשר רק לדמיין מה נוכל לעשות.‬
‫בן!‬
‫מיקלה?‬
‫מיק?‬ ‫-בן!‬
‫היי.‬
‫היי, שותפה.‬ ‫-היי, שותף.‬
‫יש לי הפתעה קטנה בשבילך למעלה.‬
‫אתן לך רמז:‬ ‫הוא מתקרב לשבעים ועקשן כמו פרד.‬
‫זו בטח הייתה בקשה גדולה מדי להישאר בבית.‬
‫מצטערת, לא מצטערת.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫דריאה, מה... וואו.‬
‫כן.‬
‫אני שמחה שאת בסדר.‬
‫גם את.‬
‫אני פנוי לגמרי! אני רק אומר.‬ ‫-בוא הנה.‬
‫הודות לג'ו,‬ ‫אנחנו מחוברים עכשיו לרשת החשמל.‬
‫והודות לחברים שלנו,‬ ‫יש לנו עכשיו דרך לצאת מפה.‬
‫אז כל מי שרוצה לעזוב, רשאי לעזוב.‬
‫אבל תרשו לי קודם להכיר לכם מישהו.‬
‫זה הבן שלי, קאל.‬
‫קאל?‬
‫אתה הילד הקטן מהמטוס?‬
‫כבר לא כל כך קטן.‬
‫לקאל יש גישה לכל הקריאות שלנו.‬
‫ואם נישאר יחד ונישאר כאן,‬
‫נוכל עדיין לעקוב ולפתור את הקריאות שלנו.‬ ‫-קריאות או חופש.‬
‫אני בוחר בחופש.‬
‫אתה האדם האחרון שמגיע לו חופש.‬
‫אבל לך. תראה כמה זמן תחזיק מעמד.‬
‫הייתי בחוץ. זה לא מקום טוב לנוסעים.‬
‫פתרון קריאות זו הדרך היחידה‬ ‫להציל את סירת ההצלה שכולנו בה.‬
‫ואם לא נעשה זאת,‬ ‫כל סוג של חופש לא יחזיק מעמד זמן רב.‬
‫טוב, נשאר לנו רק חודש.‬
‫כלומר, מי אומר‬ ‫שפתרון הקריאות יספיק בכל מקרה?‬
‫אתה צודק.‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫אבל אסור לאבד תקווה.‬
‫אמונה.‬
‫אני מודה שהייתה תקופה שבה תקווה ואמונה‬ ‫היו הדברים האחרונים שחשבתי עליהם.‬
‫אבל אישה... משכנעת מאוד,‬
‫שלמזלי יצא לי להכיר,‬
‫שינתה את דעתי.‬
‫ועכשיו, למרות הכול,‬
‫אני מסור עד הסוף.‬
‫ולכן אני מבקש מכם, אני מתחנן בפניכם,‬ ‫רעיי הנוסעים, ידידים.‬
‫המשפחה שלי.‬
‫בבקשה הצטרפו אליי. האמינו.‬
‫הישארו.‬
‫זה נאום נחמד...‬
‫אבל אני מתחפף מכאן.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. אולי יישאר לי כאן סימן אבל...‬
‫לא הייתי צריכה להכניס את החלאה הזה הביתה.‬
‫אסור היה לי להיות שם לבד.‬ ‫לא הייתי צריכה לעשות...‬
‫מה שאת צריכה לעשות זה פחות לרדת על עצמך.‬
‫דריאה, מה שאת עשית...‬
‫מה שעשית במשך כל הזמן הזה...‬ ‫-לבד ובהיריון...‬
‫...מדהים אותי.‬
‫מעולם לא ויתרת.‬
‫נראה שלזאבה בודדת עומד להיות גור.‬
‫כן, כנראה.‬
‫למה לא אמרת לי?‬
‫רציתי...‬
‫אבל אתה יצאת...‬
‫להציל את העולם.‬
‫ולא רציתי שזה ימנע ממך לעשות את זה.‬
‫לא ענית על השאלה שלי.‬
‫אני האבא?‬
‫כלומר, מבחינה ביולוגית.‬
‫אבל אם אתה רוצה להיות הורה בפועל או לא,‬
‫זה סיפור אחר לגמרי.‬
‫זה כל מה שאי פעם רציתי.‬
‫היי, את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, החבטן הקטן נעשה קצת נרגש‬ ‫כשיש הרבה אקשן.‬
‫הוא דומה לאמא.‬
‫רוצה להרגיש?‬
‫- דייוויס חיסול עכברושים‬ ‫פיתיון והרג -‬
‫מזל טוב.‬
‫בחרת בדרך הנכונה, אוטום.‬
‫אלה שהולכים בדרך הישר מוצאים חיים.‬
‫פספסתי אחד.‬
‫אחד לא משנה. רצון האל יגיע לאטו.‬
‫שלום?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫קאל?‬
‫אתה כאן?‬
‫אבא, התגעגעתי אליך.‬
‫זה הילד שלי.‬
‫אבא.‬
‫חייך עומדים להתהפך, ידידי.‬
‫אני ממש מקווה.‬
‫עכשיו כשהקיר נפרץ,‬
‫הדבר ראשון שאעשה יהיה‬ ‫להביא את הבן שלי לכאן.‬
‫תן לראות.‬
‫שמונה חודשים, בלי קפה. זה קשה.‬
‫כן. אין לך מושג.‬
‫אני בטוחה שיש לך מיליון שאלות.‬
‫אבל לגבי האיך,‬
‫זה היה ממש מזמן.‬
‫לפני שאתם...‬
‫אני שמחה בשבילכם. בשביל שלושתכם.‬
‫טוב, חבר'ה. עשיתי את המסגרת.‬ ‫-אתה תמיד עושה רק את המסגרת.‬
‫זה לא נכון!‬ ‫-זה לגמרי נכון.‬
‫תעשו לי טובה.‬ ‫-אל תלך.‬
‫כן.‬
‫הוא אפילו לא חיבר את החלק הזה.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫זה נכון!‬
‫אני אסיר תודה שאתה עדיין כאן, מרקו.‬
‫אני יודע שאני צריך לעשות יותר.‬
‫אני פשוט...‬
‫קשה מדי להתמודד עם כל זה לבד.‬
‫הלוואי שהייתי מקבל עזרה.‬
‫אנחנו שני הספירים היחידים.‬
‫הגיע הזמן שתקבל את העובדה‬ ‫שאלוהים רוצה שאנחנו נשתף פעולה.‬
‫אין דרך אחרת לשרוד.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬