Tidligere på Manifest...
Angelina, lever du?
Vi finner hverandre alltid. Vi er forbundet.
De er borte! Kallene er borte.
Pappa.
Pappa!
Faren din fikk slag.
- Autumn Cox? Fra flyet? - Vet du hvor vi kan dra?
Jeg vet om et sted.
ALNI-pasientene er der nede.
Vi vet ikke hva majoren gjorde med dem.
Dr. Bahl, du må bli med meg. Du har blitt overført.
- Nei! Ben! - Hei!
Vær modig nå.
Takk.
Vi er klarert for isolasjonsprotokoll.
Du kan ikke forlate dem her.
- Hva med rettighetene deres? - Det er avgjort.
JEG VILLE DU SKULLE VI
- Du sendte melding. Var det... - Jeg husker ikke hva det handlet om.
ÅTTE MÅNEDER SENERE
2. MAI 2024 ÉN MÅNED TIL DØDSDATOEN
Ille nok at du gikk rundt i nabolag som dette som politi.
Godt du tok til fornuft og sluttet. Jeg forsørger deg gjerne.
Takk, mamma, men...
Men hvorfor kjøpe en forfallen bygning i dette strøket
når du har råd til bedre?
- Jeg viste deg leiligheten i Tribeca... - Nær deg.
Nettopp! Det er nærmere legen din.
Det holder, mamma.
Nå ja, jeg liker Solpust og Sommerfaun.
Jeg må bare se dem på veggen.
Ikke ennå, sa jeg.
Jeg vil bare at du skal se hele visjonen når alt er ferdig.
Beklager, men jeg setter enorm pris på alt du gjør for meg.
Skulle ønske du ikke var alene. Jeg er bekymret for deg.
Vi ses neste uke. Ring meg.
- Ok. - Glad i deg.
Glad i deg.
Ha det, mamma.
Ok.
Ordfører Stone.
Hva har vi i dag?
Jeg har reparert kompostkassa, så Hector er fornøyd.
Heisen fungerer fortsatt ikke. TJ jobber med saken.
Lekkasjen på do er endelig ordnet.
- Eller de har skrudd av vannet. - Det ville ikke overraske meg.
Greit. Takk, Joe.
- Det ser bra ut, Sandy. - Takk.
Dette var litt av en vits.
- Hei, Ben. - Hei.
Det var den røde hele tida.
Randall. Sandy kunne trengt litt hjelp i hagen.
Jeg skulle så gjerne, men ryggen er fortsatt vond.
- Hør her, vi trenger... - Ben? En prat.
- Hva er det? - Hei.
Thomas og jeg har gått over rasjonene, og det ser ikke bra ut.
Vi er snart tomme for basisvarer.
Boksmaten er nesten borte.
Vi får redusere størrelsen på porsjonene.
Prioriter de unge, de eldre. Vil det vare til...
En måned er lenge.
Vi skal forsøke å få det til å vare, men hva med etter dødsdatoen?
Hvis vi fortsatt er her, må vi ha en ny plan.
Takk for alt dere gjør.
Alt i orden, Ben.
Hei, fant du noe?
Jeg fulgte alle sporene til Cal. Kornsiloen, togsporene.
Jeg gjennomsøkte hvert eneste område. Jeg ba Luis om hjelp.
Du har holdt på i dagevis. Jeg må være der ute sammen med deg.
Nei! Absolutt ikke. Den psykopaten drepte deg nesten.
Unnskyld. Jeg bare...
Jeg kan ikke miste deg igjen.
Cal, du ser utslitt ut.
Er du sikker på at du orker mer?
Du har holdt på dag og natt med kallene.
Det går bra. Jeg klarer dette. Jeg kan gjøre mer.
Vi har mange kall foran oss, og Team Redd verden
mislykkes hvis du sliter deg ut.
Du har ikke noe å bevise.
Vi har bare en måned igjen.
Ingen andre får kall. Det må være meg.
Du er mitt ansvar. Jeg er bekymret for deg.
Vær så snill, tante Mick. Stol på meg.
- Burde vi... - Gi ham et øyeblikk til å få kallet.
- Han gisper etter luft. - Fem sekunder.
- Det holder. - Få ham ut.
Hei, Cal!
Cal, du må våkne!
- Du skremte oss. Går det bra? - Fjorten F.
Autumn Cox.
Jeg satt i setet hennes. Kallet er hennes.
Er du sikker?
Skal vi avsløre oss for hennes skyld?
Hun er komplisert,
men vi må løse kallet hennes uansett hva vi syns om henne.
Vi kan ikke velge.
Vi har trålet kallene, men vet ennå ikke om det går i riktig retning.
Vi må kanskje vente til dødsdatoen. Men vi må beholde troen, for passasjerene,
for resten av verden, så vi løser dette kallet.
Kom igjen. Du hørte damen. La oss finne Autumn Cox.
Hun trener for baby-OL.
Hun har definitivt pågangsmotet.
- Lærte av den beste. Ikke sant, Eden? - Ja.
- Hvordan går det med Chloe? - Greit.
Men uten Saanvi bekymrer jeg meg for milepælene hun bør nå.
Jeg savner Saanvi også.
Selv om jeg ikke er lege, har jeg oppdratt noen barn.
Jeg syns hun ser glad og sunn ut.
Olive og Eden har vært flinke til å underholde henne.
Det er sprøtt at dette er den eneste verdenen hun kjenner.
Hadde vært fint å ta henne med ut i gresset og sola.
Ja.
Hva var det?
Et nytt skjelv. De blir verre.
Vi har en vulkan under oss. Jeg sjekker sikringene.
Vent litt. Dette fikser jeg. Entreprenør, har du glemt det?
- Så dette støtt i gamle bygg. - Bra poeng.
Lurer på om skjelvene får lysene til å flimre. Hva har vi?
Dårlig ledningsnett.
Ja, jeg kjente det.
- Går det bra? - Mer et støt.
- Har du lommelykt? - Ja.
Det ser ikke bra ut.
Skjelvet må ha kortsluttet systemet. Hele greia er nede.
Når tror du vi kan få det i gang igjen?
Dette kan ikke repareres.
Ikke uten materialer vi ikke har.
Hjelp! Ben, kom fort!
De dør. ALNI-pasientene.
Nei. Maskinene får ikke strøm. De kommer til å dø.
Vi må gjøre noe.
De klarer seg knapt som de er! Hva venter du deg av oss?
- Vi gjør alt som trengs for å redde dem. - Gjør som du vil.
Vi trenger manuelle ventilasjonsposer. Henry, sjekk forsyningene.
Jeg så en liten generator på lageret. Den kan kanskje holde maskinene i gang.
Gå. Vi kan ikke miste dem! Henry, jeg trenger hjelp.
Sett i gang.
Kom igjen, hold deg her.
Kom igjen.
Hei! Se hvem som er oppe og går.
Sånn skal det være. Her, sett deg.
Takk.
Har dere funnet Autumn?
Jeg har prøvd alt. Hun er ikke i systemet. Helt utenfor radaren.
Sist sett hos passasjerene på skjulestedet.
Så forsvant de bare.
Finner vi passasjerene, finner vi henne. Fant du noe på flyet? Et spor?
De skumle rankene skviste livet ut av meg.
Det var noe. Et hvitt rutenett?
- Men jeg så speilbilder. - Som et vindu?
Ja, men det var vannrette linjer bak det.
Sprosser?
Som hos Beverly?
Akkurat sånn.
Ingen har bodd der på månedsvis.
Nei, vi har ikke bodd der på månedsvis.
Vi må hjem.
- Jeg blir med. - Ja, du er sjefen.
Pappa!
Hva skjedde? Trengte du noe?
- Hva skjedde? - Han falt. Jeg blir her.
Ikke alene.
Jeg blir her med Mick. Du og Cal kan dra. Det går bra.
Gå. Hver dag teller.
Vi koordinerer derfra.
Jeg tror på deg. Dette klarer du.
- Jeg skal ikke skuffe deg. - Hei. Pass på ham, ok?
- Som en bror. - Du er fantastisk.
Jeg håper dette funker.
Enn så lenge.
- Pappa! - Olive!
Vi fikk stabilisert de fleste, men mistet Victor og Simone.
Min feil.
- Hva kan jeg gjøre? - Jeg vet ikke.
Vi må fokusere på å få strømmen tilbake så vi ikke mister flere.
Hvor lenge vil generatoren vare?
Etter drivstoffmåleren å dømme, får vi tre timer, toppen.
Vi trenger hjelp fra utsiden, ellers dør de.
Hva om vi lagde en SOS?
Sist vi forsøkte, var det ingen som brød seg.
Få dem til å bry seg. Vi lager et banner som folk der ute kan se.
Det må være noen 828-sympatisører der ute.
Jeg liker idéen.
Jeg er på saken.
Hva kan vi gjøre?
Henry, hold deg hos pasientene. Si fra hvis noe endrer seg.
Ok.
Joe, jeg trenger hjelp til å lage et nødbluss.
Unnskyld, hva?
Faren min pleide å lage det da vi campet som barn.
Ingrediensene bør være enkle. Kanskje ting vi har her?
Satser på det.
- Det var ikke sånn da vi dro. - Hva faen? Sover folk her?
Husokkupanter.
Og Gud sparte ikke den gamle verdenen, men reddet Noa, den rettferdige.
Og Herren sa til Noa: "Kom ned..."
Jeg må se.
Huk deg ned.
"...åtte sjeler, de rettferdige, har jeg sett."
Hva pokker gjør Angelina i huset vårt?
Der er Autumn. Hvorfor er hun, de, sammen med den morderen?
De blir ikke tvunget. De er her etter eget valg.
Vi må komme oss inn så vi kan isolere Angelina.
- Jeg er ikke redd for henne. - Cal!
Cal, endelig. Velkommen hjem!
Hvem tror du at du er?
Du hører ikke hjemme her! Ingen av dere!
Jeg ble kalt hit.
Kalt til deg.
Løgner.
Jeg er her på grunn av deg.
For å være nærmere deg. Du må akseptere at vi...
Etter alt som har skjedd,
er det psykotisk å tro at jeg vil ha noe med deg å gjøre.
Gud ba meg dømme passasjerene
og finne de rettferdige åtte verdige for den nye verdenen.
Vi må redde denne verdenen, og du er den største trusselen.
Gud gjorde meg til dommer.
Jeg er erkeengelen. Jeg vet at denne verdenen vil ta slutt.
Bli med meg. Vær blant de rettferdige som vil overleve.
Ikke rør meg!
Autumn.
Vi kom ikke for Angelina. Vi kom for å snakke med deg.
Vi må vite hva de lilla blomsterrankene betyr.
Hva betyr de for deg?
Angelina vil ikke at jeg hjelper dere.
Cal svarer et kall fra ditt sete på flyet.
Setet ditt.
Du kan være i alvorlig fare. Fortell oss hva du vet.
Det går bra.
De blir ikke.
Lilla blomsterranker sier meg ingenting.
Vi er de utvalgte. De eneste to safirene.
Det kan du ikke gjøre!
Cal!
Bare slik kan vi overleve.
Nei! Gud ville aldri ønsket det.
Cal, vi har fått det vi trengte. Vi drar.
Jeg sa ingenting.
Bli med oss.
Dette er ditt kall. Din sjanse til frelse.
Frelse er nytteløst. Ditt eneste håp om å overleve, er meg.
Kallene er vårt eneste håp.
- Cal, vi må dra. - Du har fortsatt et valg.
Vær modig.
Jeg blir her.
Du er sterkere enn du tror.
Kanskje vi burde dra. Kanskje vi burde dra, alle sammen.
Jeg burde fulgt bedre med i kjemitimen.
Jeg skulle fulgt bedre med på faren min, men jeg tror vi har det snart.
Se, pappa! Jeg har tegnet blomster.
Jeg satser på at barnetegningene vil nappe i hjerterøttene til folk.
Virkelig flott, jenta mi.
Helt perfekt.
Kom hit.
Jeg er så glad i dere.
Og blusset er nesten klart.
Funker det, kan vi få oppmerksomheten vi trenger.
Vil det virke helt sikkert?
Jeg vet ikke.
Jeg tror vi må se fremover med muligheten for at alt vil gå bra.
Absolutt.
Kom igjen.
Eiendomsregisteret.
Barnehagen stengte for mange år siden.
Ingen ny adresse.
Det må være en grunn til at Cal så den i et kall.
Han sa at han så lilla blomsterranker.
Hva om det ikke er barnehagen, men selve bygningen?
Bygningen ligger nær interneringssenteret.
Den ser forlatt ut.
Du gjetter aldri hvem som eier den.
Her! Så langt kom jeg med slegga.
Jeg har leid denne lille skjønnheten for resten.
Gjorde du dette alene med en...
Slegge og babymage? Jepp, ser sånn ut.
Vår Drea? Hvorfor skulle hun...
Eie en bygning så nær senteret? Vet ikke, men Jared må få dette.
Tettheten har endret seg.
- Du må endre innstillingene. - Ok.
- Jeg kan gjøre det for deg. - Jeg vil bare vite hvordan.
Jeg er allerede den moren, som belærer barnet om å fullføre.
Som du vil. Sa vi betaling på forhånd?
Ja.
Fin veske.
Det er en kopi.
Få den.
Bare la meg og babyen være. Vi vil ikke ha trøbbel.
Ikke jeg heller. Men en enslig dame alene på et slikt sted?
Du har nok mye mer, for det der er ingen kopi.
Skal vi ta en titt?
Autumn.
Den er ikke min.
Jeg vet at du ikke forlater meg, selv om Astrid drar.
Er du ikke sint på henne?
Alle må ta sine egne valg i disse siste dager.
Er det derfor Eagan er ute hele tiden?
Broder Eagan risikerer sin frihet for oss hver gang han er ute etter forsyninger.
Det er lojalitet.
Offer.
Nå kan du bevise din lojalitet, tjene en plass blant de åtte.
Ikke bli for begeistret. Det er boksmat.
- Er du ikke sulten? - Jeg snakker bedre.
- Du vil snakke bedre. - Ja.
Jeg vet det.
- Skal vi jobbe med øvelsene? - Nei.
Pappa, vent. Sett deg tilbake. Vær forsiktig.
Hva er det?
Jeg vet ikke. Han er rastløs, og jeg vet ikke hva han vil.
Sønn.
Det høres ut som han vil ut og få litt D-vitamin. Jeg følger deg ut.
Nei, det er ikke...
- Vent litt. - Sønn.
Sønn. Pappa.
Sønn? Ben? Vil du treffe Ben?
Senteret er låst og sterkt bevoktet, Mr. Stone.
Vi kommer oss ikke inn.
Med mindre vi bruker den nye naboen.
Hvis Drea eier nabobygningen, kommer vi kanskje nær nok til å vinke.
Hvis vi blir sett, kan det gå riktig ille.
Jeg vil ikke vente lenger.
Dette kan være siste sjanse til å se Ben og jentene.
Blir jeg tatt, får det bare skje. Ingen anger.
Vance, dette skal vi gjøre.
Du oppdro en naturkraft.
Dette er adressen Vance sendte.
Og Dreas familie eier bygningen. Men jeg ser ingen ranker.
Hei, Jared. Her borte.
Starry Saplings barnehage.
Dette er helt klart stedet.
Ja, men hvorfor leder kallene oss hit?
- Hjelp! - Drea.
Hjelp!
Du kunne bare vist meg rundt, men du måtte tukle det til for deg selv.
Er du blind?
Det er ingenting her, Portlandia. Bare gå.
Du får ikke gi meg ordrer.
- Hva skal jeg gjøre med dritten? - La ham gå.
- Det mener du ikke. - Han er ikke verdt det.
Du har visst flaks i dag.
Ser jeg deg noe sted nær henne, skyter jeg. Hører du meg?
Kom deg ut. Ut, for faen!
Takk. Hvordan fant dere meg?
Lang historie. Herregud! Du er... Hvordan...
Ikke si at du ikke har hørt om biene og blomstene ennå.
Overraskende! Gratulerer.
Skal du...
Skal du ha...
Det var ikke sånn jeg ville fortelle det.
Drea, er jeg faren?
Vekk fra taket, nå!
Trekk tilbake!
Skuddene kommer fra senteret.
Pappa. Vi må til ham. Hva om han trenger oss?
Nei, dere kommer aldri inn utenfra. Jeg har en annen vei. Kom igjen.
Det er ikke rare greiene, men det betyr frihet fra senteret.
Når jeg får slått hull på denne.
Vent, så pappa, Olive og Eden er like der inne?
Har du gjort dette alene? Full Frihetens regn-pakke?
Det var en fin mor og barn-aktivitet
til jeg traff steinveggen og nesten mistet et bein.
Så hyret jeg det krypet til å hjelpe meg med mini-kompaktlasteren.
Ser ikke så mini ut. Vi må gjennom den veggen.
Litt mer enn et vanlig drillbor. Dere bør kanskje gå til side.
Ikke skyt! Vær så snill, vi trenger hjelp!
Folk dør her inne!
Hva gjør du? Du sa det var ødelagt.
Det er det. Jeg prøver å ta en MacGyver her,
siden generatoren har begynt å fuske.
Drivstoffet vil ta slutt.
Vi må kjøpe oss mer tid.
Med mindre vi tar noen umulige valg.
Nei. Vi kan ikke bestemme hvem som skal leve og dø.
Hvis ikke, kan vi miste alle.
Hva er det?
- Cal? - Pappa!
Hvordan...
Når det røyner på, må man bore.
- Hva trenger dere? - Strøm. Mye, og det fort.
Ja, det kan ordnes. Kom igjen.
Klarte det.
Alle nye linjer i beredskap.
- Alt klart. - Klar.
- Drea, da kjører vi. - Jeg er klar.
Ok, Joe. Slå på bryteren.
Skal bli.
AVSLÅTT
Hallo?
Funket det? Er det noen der?
Du er dagens helt.
Jøss, lagarbeid gjør drømmen sann.
- Glem at jeg sa det. - Det har limt seg fast. Takk.
Vi greide det.
- Det var nære på. - Takk.
- For nære på. - Ja. For sent for noen.
Men vi reddet noen. Vi reddet Marko.
Jeg forstår ikke hvordan du havnet her.
Kallet til Autumn.
Vent. Får passasjerene kall igjen?
Dere mistet dem ikke, bare evnen til å motta dem.
Du får dem fremdeles.
Mine egne og alle andres.
Jeg får alle kallene.
Hvis kallene er tilbake...
...er det håp.
Og nå som vi er sammen, tenk deg hva vi kan få til.
Ben!
Michaela?
- Mick? - Ben!
- Hei, partner. - Hei, partner.
Jeg har en overraskelse til deg oppe.
Du får ett hint. Han er snart 70 og sta som et helvete.
Det var vel for mye forlangt å be deg bli.
- Lei for det, men egentlig ikke. - Ja.
Drea, hva... Oi.
Ja.
- Jeg er glad du har det bra. - I like måte.
- Her er jeg. Bare nevner det. - Kom her.
Takket være Joe, har vi strøm.
Takket være vennene våre, har vi nå en vei ut herfra.
Alle som vil dra, kan dra, så klart,
men la meg introdusere dere for noen først.
Dette er sønnen min, Cal.
Cal?
Den lille gutten fra flyet?
Ikke så liten lenger.
Cal har tilgang til kallene våre.
Hvis vi holder sammen og blir her, kan vi fortsatt følge og løse kallene.
Kall eller frihet.
Jeg vurderer frihet.
Du er den siste som fortjener frihet.
Men dra.
Se hvor lenge du varer.
Det er ikke bra for passasjerer der ute.
Å løse kall er den eneste måten å redde livbåten på.
Hvis ikke, vil ingen få nyte friheten særlig lenge.
Vi har bare en måned igjen.
Hvem vet om det holder å løse kallene?
Du har rett.
Vi vet ikke.
Men vi må ha håp.
Tro.
Det var en tid da håp og tro var det siste jeg tenkte på.
Men en veldig overbevisende kvinne jeg er så heldig å kjenne,
endret på det.
Og nå, til tross for alt, er jeg med, fullt og helt.
Så jeg ber dere, mine medpassasjerer, venner.
Familien min.
Bli med meg. Ha tro.
Bli.
Fin tale,
men jeg stikker.
Går det bra?
Ja. Jeg får kanskje blåmerke,
men jeg burde ikke sluppet kødden inn.
Jeg burde ikke vært der alene. Jeg burde ikke...
Ikke vær så streng mot deg selv.
Drea, det du gjorde...
- Alt du har gjort... - Alene og gravid...
...er utrolig imponerende.
Du ga aldri opp.
Ensom ulv skal visst ha en valp.
Ja, hun skal visst det.
Hvorfor sa du ingenting?
Jeg ville det, men du måtte av gårde
for å redde verden.
Jeg ville ikke at dette skulle hindre deg.
Du har ikke svart på spørsmålet.
Er jeg faren?
Ja, biologisk sett.
Men om du vil være en forelder, er en helt annen ting.
Det er alt jeg har ønsket meg.
Går det bra?
Er du sikker?
Ja, Trampe blir bare litt gira når det er mye action.
Tar etter mamma.
Vil du kjenne?
ROTTEGIFT
Gratulerer.
Du har valgt den rette veien.
De som følger rettferdigheten, finner liv.
Jeg overså en.
Én spiller ingen rolle. Guds vilje vil omsider skje.
Hallo?
Er det noen her?
Cal?
Er du her?
Jeg har savnet deg.
Sønn.
Dette er ungen min.
Pappa.
Livet ditt blir snart snudd på hodet, min venn.
Jeg håper det.
Nå som veggen er åpen, skal jeg få sønnen min hit.
Få se.
- Åtte måneder uten kaffe. Tøffe tak. - Ja. Du aner ikke.
Du har sikkert tusen spørsmål.
Men når det gjelder hvordan, var det lenge siden.
Det var før dere.
Jeg er glad på deres vegne. Alle tre.
- Ok, folkens. Jeg har lagt kantene. - Som vanlig.
- Det er ikke sant! - Så sant.
- Kom an. - Ikke gå.
Ja, ja.
Han koblet ikke den delen engang.
Ok. Kom igjen.
Det er sant!
Det er godt du fortsatt er her, Marko.
Jeg vet det er mer jeg må gjøre.
Det er bare...
Det er mye å håndtere alene. Skulle ønske jeg hadde hjelp.
Vi er de eneste to safirene.
Det er på tide at du aksepterer at Gud vil vi skal samarbeide.
Bare slik kan vi overleve.
Tekst: Sissel Drag