Detta har hänt...
Angelina, lever du?
Vi hittar alltid till varann. Vi hör samman.
De är borta! Kallen är borta.
Pappa.
Pappa!
Din pappa har fått en stroke.
Autumn Cox? Från planet, va?
Vet du vart vi kan åka? Jag har en idé.
ALNI-patienterna är där nere.
Vi vet inte vad majoren gjorde med dem eller varför.
Dr Bahl, följ med mig. Du har blivit förflyttad.
- Nej! Ben! - Hör du!
Ben!
Var en modig tjej nu.
Tack.
Vi har klartecken för isoleringsåtgärden.
Du kan inte överge dem. Deras rättigheter, då?
Beslutet är fattat.
JAG TYCKTE ATT DU BORDE FÅ VE...
Du sms:ade. Var det...
Jaså. Jag minns inte ens vad det handlade om.
ÅTTA MÅNADER SENARE
DEN 2 MAJ 2024 EN MÅNAD FÖRE DÖDSDATUMET
Det var illa nog när du patrullerade här som polis.
Så skönt att du valde att sluta. Och jag bekostar gärna ditt nya projekt.
Tack, mamma. Men...
Men varför köpa ett nergånget hus i ett sjaskigt kvarter
när du har råd att bo vad som helst?
- Jag visade det fina stället i Tribeca... - Nära dig.
Precis! Det skulle underlätta dina läkarbesök.
Nu räcker det, mamma. Snälla.
Jag gillar "solpust" och "sommarfaun". När jag ser dem på väggen vet jag.
Inte riktigt än.
Jag vill att du ska se hela visionen när den är klar.
Jag är ledsen, men jag uppskattar verkligen det du gör för mig.
Om du ändå inte lekte familj ensam. Jag oroar mig för dig.
- Vi ses nästa vecka. Ring mig. - Okej.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Hej då, mamma.
Okej.
- Borgmästare Stone. - Vad har vi idag?
Jag lagade komposten, så Hector är mycket gladare.
Vi får inte hissen att funka. TJ släpper det inte.
Han jobbar på den.
Badrumsläckan är äntligen lagad.
- Eller så har de stängt av vattnet. - Det skulle inte förvåna mig.
Okej. Tack, Joe.
- Det ser bra ut, Sandy. - Tack.
Du måste höra det här skämtet.
- Hej, Ben. - Hej.
Det var den röda hela tiden.
Randall. Sandy behöver hjälp i odlingen.
Jag skulle gärna hjälpa till, men jag har fortfarande ont i ryggen.
- Hör på, vi måste... - Ben? Har du ett ögonblick?
- Hej. Vad är det? - Hej.
Thomas och jag har kollat ransonerna, och det ser inte bra ut.
Vi börjar få ont om stapelvaror. Konserverna är nästan slut.
Okej, vi får minska portionerna.
Prioritera unga och äldre. Kan den räcka till...
En månad är lång tid.
Vi gör vårt bästa för att få den att räcka. Men efter dödsdatumet, då?
Om vi fortfarande är här får vi komma på en ny plan.
- Tack. Jag uppskattar ert arbete. - Du kan lita på oss.
Hej. Har du hittat nåt?
Jag följde Cals ledtrådar till punkt och pricka. Sädessilo, tågspår...
Jag har genomsökt alla områdena. Jag bad till och med Luis om hjälp.
Du har hållit på i flera dagar. Jag måste vara där ute med dig.
Nej! Kommer inte på tal. Psykopaten dödade dig nästan.
Förlåt. Du, jag bara...
Jag kan inte förlora dig igen.
Cal, du ser utmattad ut.
Säkert att du vill köra?
Du har jobbat genom nätterna med kallen de senaste månaderna.
Jag mår bra. Jag klarar det. Jag klarar mer.
Vi har många kall som väntar, och Team Rädda världen
går per automatik i stöpet om du tar ut dig.
- Hon har rätt. Du har inget att bevisa. - Visst, men vi har bara en månad kvar.
Ingen annan får kall, så vem ska ersätta mig?
I din pappas frånvaro är du mitt ansvar. Jag är orolig.
Faster Mick, snälla. Lita på mig.
- Ska vi... - Låt honom hinna ta in kallet.
- Han får inte luft. - Fem sekunder.
- Tiden är ute. - Få ut honom.
Cal!
Cal, vakna! Cal!
- Du skrämde oss. Är du okej? - 14F.
Autumn Cox.
Jag satt i hennes säte. Det måste vara hennes kall.
Autumn? Är du säker?
Ska vi riskera att röja oss för henne?
Visst är hon komplicerad,
men vi måste lösa hennes kall och bortse från våra känslor.
Vi kan inte välja.
Vi har sökt igenom kall efter kall utan att veta om vi förändrar nåt.
Kanske får vi vänta till dödsdatumet. Vi måste ha tillförsikt
för vår skull, för passagerarnas och världens skull. Vi måste lösa kallet.
Kom igen. Du hörde henne. Nu hittar vi Autumn Cox.
Se vem som tränar inför bebis-OS.
- Hon har rätt framåtanda. - Hon har lärt sig av den bästa.
- Eller hur, Eden? - Ja.
- Hur mår Chloe? - Okej, tror jag.
Men utan Saanvi här oroar jag mig för om hon når alla milstolpar.
Jag saknar också Saanvi.
Men även om jag inte är läkare har jag uppfostrat några barn.
Hon ser nöjd och välmående ut.
Olive och Eden har varit jätteduktiga på att roa henne.
Inte klokt att det här är den enda världen hon känner till.
Tänk om hon fick komma ut på gräset och känna solen i ansiktet.
Ja.
Vad är det?
Ännu ett skalv. De blir värre.
En vulkan växer fram under oss. Jag kollar säkringarna.
ARBETSBELYSNING
Vänta, det här fixar jag. Jag är ju byggentreprenör.
- Jag såg jämt såna i gamla hus. - Bra poäng.
Är det skalven som får lamporna att flimra? Hur ser det ut?
Dåliga ledningar.
Ja. Nej, jag kände det.
- Allt bra? - Det ryckte till.
- Har du en ficklampa? - Ja.
Det ser inte bra ut.
Skalvet måste ha kortslutit systemet. Allt är ur funktion.
- När tror du att vi kan få igång det igen? - Det går inte att laga.
Inte utan en massa material vi saknar.
Hjälp! Ben, kom fort!
De dör. ALNI-patienterna.
Nej. Den livsuppehållande utrustningen saknar el. De kommer att dö.
Vi måste göra nåt.
De överlever ju knappt som det är. Vad ska vi göra?
- Vi gör vad som krävs för att rädda dem. - Som ni vill.
Vi behöver andningsballonger. Henry, kolla i förrådet.
Jag har sett en generator. Den kan inte driva byggnaden,
men den kan kanske driva apparaterna här.
Vad...
Skynda! Vi får inte förlora dem! Henry, jag behöver din hjälp.
Skynda!
Kom igen, stanna hos mig.
Kom igen.
Hej! Kolla vem som är uppe och går som ett proffs.
Duktig pojke. Steve, sätt dig.
Tack.
Hur går det? Har ni hittat Autumn än?
Jag har sökt i alla register. Hon har gått fullständigt under jorden.
Autumns senaste kända plats var med de andra i fristaden.
Sen gick de upp i luft.
Hittar vi passagerarna, hittar vi henne. Såg du nån ledtråd på flygplanet?
De otäcka rankorna höll på att krama livet ur mig.
Det var nåt där. Ett vitt rutnät?
- Jag kunde se reflektioner. - Som ett fönster?
Ja, men med horisontella linjer bakom det.
Persienner?
Som de i Beverlys hus?
Precis som dem.
Det har stått tomt. Ingen har bott där på månader.
Nej, vi har inte bott där på månader.
Vi måste åka hem.
- Jag följer med. - Ja, du bestämmer.
Pappa!
Vad hände? Behövde du nåt?
- Vad hände? - Han föll. Jag måste stanna.
Jag lämnar dig inte.
Jag stannar hos Mick. Cal och du åker. Det går bra.
Åk. Varje dag räknas. Vi håller kontakten och styr upp allt.
- Jag tror på dig. Du fixar det här. - Jag sviker dig inte.
Du... Se efter honom.
- Som en bror. - Du är bäst.
Hoppas den funkar.
För stunden.
- Pappa! - Olive!
De flesta stabiliserades, men vi förlorade Victor och Simone.
Mitt fel.
- Hur kan jag hjälpa till? - Jag vet inte.
Vi måste få tillbaka elen, så att vi inte förlorar fler.
Hur länge räcker generatorn?
Av bränslemätaren att döma har vi tre timmar på oss. Max.
Vi behöver hjälp utifrån, annars dör de.
Vad sägs om ett SOS?
Sist vi försökte få kontakt med omvärlden brydde sig ingen.
Få dem att bry sig.
Vi gör en banderoll stor nog att synas utifrån.
Det måste fortfarande finnas några 828-sympatisörer.
- Toppen. - Jag tar tag i det.
- Vad kan vi göra? - Henry, stanna hos patienterna.
- Säg till om nåt förändras. - Okej.
Joe, jag behöver din hjälp med att göra ett nödbloss.
Ursäkta, vad?
Pappa brukade göra såna när vi campade som barn.
Ingredienserna är väl rätt vanliga? Kanske sånt vi har här?
Det är tanken.
Så här lämnade vi det inte.
- Vad fan? Sover folk här? - De verkar ha ockuperat det.
Och Gud skonade inte den gamla världen,
utan räddade Noa, rättfärdighetens förkunnare.
Och Herren sa till Noa: "Gå ner..."
Jag måste se.
Ner med dig.
"...åtta själar. Jag har sett de rättfärdiga framför mig."
Vad fan gör Angelina i vårt hus?
Det är Autumn. Varför umgås hon, eller nån av dem, med en mördare?
De verkar inte tvingade. De måste ha valt det.
Vi måste ta oss in för att isolera Angelina.
- Jag räds henne inte. - Cal! Fan!
Du är äntligen tillbaka. Välkommen!
Hur vågar du välkomna mig till mitt hus? Du hör inte hemma här.
Det gör ingen av er!
Jag kallades hit.
- Jag kallades till dig. - Lögnare.
Oavsett vad du tycker är jag här på grund av dig.
För att vara närmare dig. Du måste acceptera...
Efter allt som hänt är det psykotiskt att tro att jag vill ha med dig att göra.
Gud har bett mig döma passagerarna
och hitta de åtta rättfärdiga som ska grunda den nya världen.
Vi har en månad på oss att rädda världen, och du är största hotet mot livbåten.
Gud valde mig till domare.
Jag är ärkeängeln, och jag vet att världen ska gå under.
Var med mig. Var här med de rättfärdiga som ska överleva.
Rör mig inte!
Autumn.
Det är inte Angelina vi söker. Vi vill prata med dig.
Vi måste veta vad lila blomrankor betyder. Vad betyder de för dig?
Angelina vill inte att jag hjälper er.
Cal svarar på ett kall från din plats på flygplanet. Din plats.
Du kan vara i allvarlig fara. Snälla, berätta vad du vet.
Ingen fara.
De stannar inte.
Lila blomrankor betyder inget för mig.
Vi är de utvalda. De enda två safirerna.
Du får inte göra så!
Cal!
- Det finns inget annat sätt att överleva. - Nej! Det skulle Gud aldrig vilja.
Cal, vi har det vi behöver. Nu går vi.
Jag sa inget.
Följ med oss.
Det är ditt kall. Din chans till gottgörelse.
Gottgörelse är fåfängt. Ditt enda hopp om överlevnad är jag.
Kallen är vårt enda hopp.
Cal, vi måste åka.
Du har fortfarande ett val. Var modig.
Min plats är här.
Du är starkare än du tror.
Vi borde kanske ge oss av. Vi borde kanske alla göra det.
Jag borde ha lyssnat mer på kemilektionerna.
Jag önskar att jag hade lyssnat mer på min pappa,
men det börjar likna nåt.
Titta, pappa! Jag har ritat blommor.
Jag hoppas att en barnslig detalj ska väcka lite sympatier.
Den är jättefin, sötnos.
Den är perfekt.
Kom hit.
Jag älskar er så mycket.
Och nödblosset är nästan klart.
Funkar det kan det rikta blickarna mot er banderoll.
Säkert att det funkar?
Jag vet inte.
Vi måste nog se framtiden an med tanken om att allt kommer att gå bra.
Helt klart.
Kom!
New Yorks företagsregister.
FASTIGHETSREGISTER
Starry Saplings Daycare stängdes för flera år sen. Ingen ny adress.
Cal måste ha sett det i kallet av en anledning.
Han sa att han såg blommande lila rankor. Tänk om det handlar om själva byggnaden?
Byggnaden ligger ett kvarter från förvaret.
Den ser övergiven ut.
Du anar inte vem som äger den.
Här har vi henne! Släggan har tagit mig så här långt,
och så har jag hyrt den här sötnosen till resten.
Har du gjort det själv med en...
Slägga och gravidmage? Ja, uppenbarligen.
Vår Drea? Varför skulle hon...
...äga en byggnad så nära förvaret? Jag vet inte, men jag måste sms:a Jared.
Densiteten är en annan.
- Du måste ändra inställningarna. - Okej.
- Jag kan slå ut den åt dig. - Jag föredrar att få instruktioner.
Jag är redan den där mamman som lär mitt barn att fullfölja saker och ting.
Som du vill. Vi sa väl förskottsbetalning?
Ja, så klart.
Fin väska.
Det är en kopia.
Ge hit den.
Låt mig och mitt barn vara. Vi vill inte ställa till med nåt.
Inte jag heller.
Men en singelkvinna i ett sånt här hus?
Du måste ha en massa grejer undangömda, för det är ingen kopia.
Vi kan väl ta en rundtur?
Autumn.
Den är inte min.
Jag vet att du inte lämnar mig, även om Astrid gör det.
Är du inte arg på henne?
Vi måste göra våra egna val de sista dagarna.
Är det därför Eagan jämt är iväg?
Broder Eagan äventyrar sin frihet för oss varje gång han skaffar förnödenheter.
Det är lojalitet. Uppoffring.
Nu ska du få visa din lojalitet och förtjäna en plats bland de åtta.
Innan du blir till dig, så är det burkmat.
- Är du inte hungrig? - Jag prata bättre.
- Vill du prata bättre? - Ja.
Ja, jag vet.
- Vi kan väl göra övningarna? - Nej.
Pappa, vänta. Luta dig tillbaka. Var försiktig.
Vad händer?
Jag vet inte. Han är rastlös, och jag vet inte vad han vill.
So...
Nej, det låter som om han vill komma ut och få sig lite sol. Jag hjälper dig.
Nej, det är inte... Nej, han...
- Vänta lite. - So...
Son. Pappa.
Pappa, son? Ben? Vill du träffa Ben?
Förvaret är låst och hårdbevakat, mr Stone.
Vi kan omöjligen ta oss in.
Om vi inte drar nytta av vår nya granne.
Om Drea äger grannbyggnaden, kanske vi kan komma nära nog att vinka.
Om nån ser oss och blir misstänksam kan det sluta riktigt illa.
Jag väntar inte. Dödsdatumet är om en månad.
Det kan vara hans sista chans att se Ben och flickorna. Min med.
Jag slutar gardera mig. Åker jag fast, får det bli så.
Vance.
Vi gör det här.
Du har uppfostrat en naturkraft.
Det är adressen Vance skickade.
Och Dreas familj äger byggnaden.
Jag ser inga rankor.
Jared, här borta.
"Starry Saplings Daycare."
- Det är definitivt rätt plats. - Ja, men varför leder kallen oss hit?
- Hjälp! Hjälp mig! - Drea.
Hjälp!
Du kunde ha visat mig runt, men du skulle tvunget krångla till det.
Är du blind, eller?
Det finns inget här, Portlandia. Ge dig av.
Du kan inte beordra mig.
- Vad vill du göra med skithögen? - Släpp honom.
- Det menar du inte. - Han är inte värd det.
Du går visst fri idag.
Kommer jag på dig i närheten av henne, trycker jag av. Är det uppfattat?
Stick! Stick för fan! Stick!
- Tack. Hur hittade ni mig? - Det är en lång historia.
Herregud! Du är... Hur...
Du har väl hört talas om blommor och bin?
Det var oväntat. Grattis.
Är du...
Ska du få...
Det var inte så här jag ville berätta.
Drea, är jag pappan?
Lämna taket nu!
Undan!
Det är skott från förvaret.
Pappa! Vi måste dit! Han kanske behöver oss.
Ni kommer aldrig in utifrån. Jag har en annan väg. Kom.
Okej. Den ser inte imponerande ut, men det är en väg ut ur förvaret.
Eller den blir det, när jag slagit ut den.
Är pappa, Olive och Eden på andra sidan?
Har du gjort det själv? Leker du Nyckeln till frihet?
Det var en bra graviditetsaktivitet
tills jag nådde en stenvägg och nästan miste ett ben.
Sen anlitade jag Brooklyns värsta äckel att hjälpa mig med en kompakt kärnborr.
Den ser inte särskilt kompakt ut. Vi måste igenom väggen.
Lite kraftfullare än en vanlig borrmaskin. Akta er.
Skjut inte! Snälla, vi behöver hjälp!
Folk dör här inne!
Vad gör du? Du sa att den var körd.
Det är den. Jag försöker köra MacGyver-stilen
eftersom minigeneratorn i labbet har hackat.
Bränslet varar inte mer.
Vi måste köpa oss mer tid.
Eller så gör vi några omöjliga val.
Aldrig. Vi kan inte avgöra vem som ska leva eller dö.
Men vi kan förlora dem alla.
Vad är det?
- Cal? - Pappa!
Vad gör...
Hej.
Hur...
När läget är tufft, börjar de tuffa borra.
Vad behöver ni?
Vi måste hålla ALNI-patienterna vid liv. El, mycket och fort.
Ja, det kan ordnas. Nu kör vi.
Jag lyckades!
Okej.
De nya kablarna är beredda.
- Redo att startas. - Redo.
- Drea, det är dags att koppla på. - Redo.
Joe, slå om strömbrytaren.
Nu så.
AVSTÄNGD
Hallå?
Funkade det? Nån?
Du är dagens hjälte.
Samarbete gör drömmen möjlig.
- Glöm att jag sa det. - Det har etsats fast i mitt minne. Tack.
Vi klarade det!
- Det var nära ögat! - Tack.
- För nära. - Ja. För sent för några.
- Vi räddade några liv. Vi räddade Marko. - Cal, jag förstår inte hur ni kom hit.
Genom Autumns kall.
Vänta nu. Börjar passagerarna få tillbaka sina kall?
Ni förlorade dem inte. Ni förlorade förmågan att ta emot dem.
Du får dem fortfarande.
Mina egna och alla andras. Jag får alla kallen.
Om kallen är tillbaka betyder det...
Att det finns hopp.
Nu när vi är samlade, tänk dig då vad vi kan göra.
Ben!
Michaela?
- Mick? - Ben!
Hej!
- Hej, partner. - Hej, partner.
Jag har en överraskning åt dig där uppe.
Enda ledtråden är att han närmar sig 70 och är jävligt envis.
Det var för mycket begärt att be dig stanna.
- Förlåt, men ändå inte. - Ja.
Hej.
Drea, vad... Oj.
Ja.
- Vad skönt att du mår bra. - Detsamma.
- Jag bara står här. - Kom hit.
Tack vare Joe har vi nu ström i vårt elnät.
Tack vare våra vänner har vi nu en utväg.
Alla som vill gå härifrån kan göra det, men låt mig först presentera nån.
Det här är min son. Cal.
Cal?
Är du den lilla pojken från planet?
Inte så liten längre.
Cal har tillgång till alla våra kall.
Om vi håller ihop och stannar här, kan vi följa och lösa våra kall.
Kallen eller frihet.
Jag föredrar frihet.
Du är den som förtjänar frihet minst av alla. Men gå du.
Se hur länge du klarar dig.
Jag har varit ute. Otrevligt för passagerare.
Att lösa kallen är enda sättet att rädda livbåten.
Om vi inte gör det, kommer ingen frihet bli särskilt långvarig.
Vi har bara en månad kvar.
Vem vet om det räcker med att lösa kallen?
Du har rätt.
Vi vet inte det.
Men vi måste ha hopp.
Tillförsikt.
Det fanns en tid då hopp och tillförsikt var det sista jag kände.
Men en väldigt...
...övertygande kvinna
som jag har turen att känna
fick mig att tänka om.
Och nu, trots allt,
så är jag med.
Därför frågar jag och ber er, mina medpassagerare och vänner...
Min familj.
Gör mig sällskap. Ha tillförsikt.
Stanna.
Det var ett fint tal,
men jag sticker.
Är allt bra?
Ja, jag kanske får ett blåmärke, men...
Jag borde inte ha släppt in skitstöveln.
Jag borde inte ha varit där ensam. Jag borde inte...
Var inte så hård mot dig själv.
Drea, det du gjorde...
- Det du har gjort... - Ensam och gravid.
...får mig att häpna.
Du gav aldrig upp.
Ensamvargen ska visst få en valp.
Ja, hon ska visst det.
Varför sa du inget?
Jag ville...
...men du drog iväg
för att rädda världen.
Jag ville inte att det här skulle hindra dig.
Du svarade inte på min fråga.
Är jag pappan?
Alltså...
Biologiskt sett.
Men huruvida du vill vara en riktig förälder
är en helt annan fråga.
Det har jag alltid velat.
- Du, är allt bra? - Ja.
Säkert?
Ja. Stampe blir bara lite uppspelt när det är livat.
Tar efter sin mamma.
Vill du känna?
DAVIES RÅTTMEDEL BETE SOM DÖDAR
Grattis. Du har valt den rätta vägen.
De som följer rättfärdigheten ska vinna livet.
Jag missade en.
En gör ingen skillnad. Guds vilja ska långsamt ske.
Hallå?
Är det nån här?
Cal?
Är du här?
Jag har saknat dig.
Son.
Kan du tro det?
Det är mitt barn.
Pappa.
Ditt liv kommer snart att förändras helt.
Jag hoppas det.
Nu när väggen är öppen, ska jag först av allt hämta hit min son.
Få se.
- Åtta månader utan kaffe. Tufft. - Ja, du anar inte.
Du har säkert en massa frågor.
Men vad gäller "hur",
så skedde det för länge sen. Innan ni...
Jag är glad för er skull. För er tre.
Jag har lagt kanterna.
Så gör du jämt.
- Det är inte sant! - Jo!
- Ge er. - Gå inte din väg.
Ja, ja...
- Han satte inte ens ihop den. - Okej. Kom igen.
Det är sant.
Jag är glad att du lever än, Marko.
Jag vet att jag har mer kvar att göra. Jag bara...
Det är mycket att klara själv.
Om jag ändå hade hjälp.
Vi är de enda två safirerna.
Du måste acceptera att Gud vill att vi samarbetar.
Det finns inget annat sätt att överleva.
Undertexter: Anna Johansson