‫בפרקים הקודמים...‬
‫אם הספיר בידיה, איזה סיכוי יש לסירת ההצלה?‬ ‫-המשימה שלך היא למצוא תרופה.‬
‫אני חושבת שהצלחתי. לדנ"א אין אנומליה.‬
‫את נאחזת באבל כל כך חזק,‬ ‫ויש לזה מחיר, מיק.‬
‫אתה מיוחד, אפילו בקרב נוסעי 828.‬
‫אני לא רוצה לאבד בן משפחה נוסף‬ ‫למקום הארור הזה.‬
‫אאוץ'! החדרת לי שבב, מה?‬
‫יש לנו תוכנית למצוא את 13 הנוסעים הנמלטים.‬ ‫-אני חלק מהבית הבטוח.‬
‫הם כולם ביחד?‬ ‫-תשעה מהם.‬
‫אתה לא מבין. החרדה שלי, היא חזקה מדי.‬
‫התפקיד שלי הסתיים כשירדתי מהמטוס ההוא.‬
‫היו רק שני אנשים שראו מה עומד לקרות.‬ ‫אתה וקפטן דיילי.‬
‫המקור של שתי המכות האלה הוא דיילי.‬
‫יום הדין מגיע רק לאחר ששני העדים מתים.‬
‫מחובתי להביא את קץ הימים‬ ‫על ידי הריגת שני העדים.‬
‫- נהר דם אדום‬ ‫סמוך למתקן המעצר של נוסעי 828 -‬
‫עברו קצת יותר משש שעות‬
‫מאז שהנהר מחוץ למתקן המעצר 828‬ ‫הפך לאדום כדם.‬
‫מדענים עדיין מתקשים להסביר את הגורם לכך.‬
‫איש אינו יכול לומר בוודאות למה או איך‬ ‫התופעה המסתורית והמבעיתה הזאת נוצרה.‬
‫אבל לאור גל המכות שפרצו במתקן 828...‬
‫- שטח פרטי -‬
‫ולאור קרבתו לנהר,‬
‫האם באמת זה טירוף לחשוב‬ ‫שזוהי אשמת נוסעי טיסת 828?‬
‫האנשים האלה לא היו אחראים להיווצרות הסדקים‬ ‫שבהם נהרגו כמעט 1,000 אזרחים חפים מפשע?‬
‫הרי חלקם עדיין מסתובבים חופשי, לא?‬
‫כמה זמן עוד תמשיך הממשלה שלנו‬ ‫להעמיד פנים שזה לא קורה...‬
‫הבית הבטוח כבר לא מרגיש בטוח.‬ ‫אני לא אוהב את זה.‬
‫כדאי שנעזוב.‬ ‫-אמוטה אמר שעדיף שנישאר.‬
‫קפטן אמוטה גם היה אמור לחזור‬ ‫כבר לפני כמה שעות. אולי משהו קרה.‬
‫ג'ורג'יה לא הגיעה למסירה.‬
‫היא השאירה פתק.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫לעת עתה? כלום.‬
‫אין יותר משלוחים. ולא קריאות.‬
‫העיר היא חבית אבק שריפה.‬ ‫עלינו להסתתר עד שזה יחלוף.‬
‫עד שניתפס?‬
‫נגיע למתקן המעצר כמו הנוסעים האחרים.‬
‫אני אומר לכם שלהישאר זה רעיון רע.‬
‫תנשמי.‬
‫אני אדאג לך.‬ ‫-אנחנו באמת נחכה כאן כמו מטרות נייחות?‬
‫מה אם עקבו אחריך? מה אם...‬ ‫-לא עקבו אחריי.‬
‫תראו, לעבור כקבוצה גדולה זה לא כדאי.‬
‫לעת עתה, זה...‬
‫זה ההימור הכי טוב שלנו.‬
‫אנחנו מוגנים כאן.‬
‫איש לא מוגן כאן.‬
‫את חושבת שכלאת את אנג'לינה‬ ‫אבל היא עדיין מהווה סכנה לעולם.‬
‫היא איום! וצריך לטפל בה.‬
‫ומה אני אמורה לעשות? נגיד שאני‬ ‫מאמינה לך שלאנג'לינה יש את הכוחות האלה.‬
‫איך לטפל בה?‬
‫תשתמשי בנסיוב של סאנבי.‬ ‫-היא יצרה אותו כדי לחסל את המכות.‬
‫נכון. אבל הוא מבוסס על מחקר קיים.‬
‫מה בדיוק אתה אומר לי?‬
‫לפני שנים, סאנבי יצרה נוגדן‬ ‫שחיסל את הקריאות שלה.‬
‫אם הוא השפיע על קריאות אמיתיות‬ ‫הוא עשוי להשפיע גם על מזויפות.‬
‫עלייך לפחות לנסות.‬
‫אנג'לינה כלואה בבידוד מסביב לשעון.‬
‫אני אומר לך שהיא מסוכנת.‬ ‫-מבחינתי, כולכם מסוכנים.‬
‫והקהל שהולך ומצטבר שם בחוץ מסכים איתי.‬ ‫הם חושבים שהרעלתם את האיסט ריבר.‬
‫אין לנו קשר לזה שהנהר הפך אדום.‬ ‫-רוצה להישבע על זה מולם? כי אני לא יכולה...‬
‫אתם כלאתם אותנו. אין שום דרך...‬ ‫-לא את כולכם.‬
‫יותר מדי נוסעים עדיין חופשיים,‬
‫וייתכן שאחד מהם גרם למכה הזו‬ ‫כמו שדיילי גרם.‬
‫אנג'לינה במעצר עכשיו. היא לא מדאיגה אותי.‬
‫עליי להתמודד עם בעיות חמורות יותר.‬
‫תסלחו לי.‬
‫סליחה.‬
‫אין משלוחים היום, אבאל'ה.‬ ‫-באתי לראות את הבת שלי. תוכל לבדוק ברשימה?‬
‫- כניסת מבקרים -‬
‫שמי סטיבן סטון.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-סטון.‬
‫כן?‬ ‫-זה הוא?‬
‫בסדר. תתרחקו.‬
‫בן סטון אימת‬ ‫את כל מה שאמרת על היכולות שלך.‬
‫אז מתי אוכל לצפות שהנוסעים יגיעו?‬
‫איני יכולה להכריח את אמוטה להסגיר את עצמו.‬
‫אני רק יכולה להשתמש‬ ‫באנשים שיקירים לליבו כדי להציע את זה.‬
‫הרבה אנשים רואים בך איום.‬
‫הם ישמחו אם אפטר מהכוחות שלך,‬
‫ושאכלא אותך לנצח.‬
‫לא. עשינו עסקה.‬
‫כן. סיכנתי את עצמי בשבילך‬ ‫אבל זה אומר שעלייך לספק תוצאות.‬
‫אני משתדלת.‬ ‫-תשתדלי חזק יותר.‬
‫כולם, החל מחברי מועצת העיר שלי‬ ‫ועד לראש הסגל של הבית הלבן,‬
‫אומרים לי שאני צריכה‬ ‫למצוא דרך להשתלט על המצב.‬
‫אז, אם 12 הנוסעים האלה לא יגיעו עוד היום,‬
‫את בחיים לא תצאי מכאן.‬
‫אבא.‬
‫אבא, אתה בסדר?‬
‫טוב לראות גם אותך, בת.‬
‫סליחה, אתה נראה ממש...‬ ‫-מותש?‬
‫כן. לא נעים לי לבשר לך את זה‬ ‫אבל המצב קצת מטורף בחוץ.‬
‫לא הייתי בקהל כל כך גדול מאז וודסטוק.‬
‫כן, האמת שאולי בטוח יותר כאן.‬
‫ייתכן שאת צודקת.‬
‫הלכתי הבוקר לעבודה וראיתי שהמקום סגור.‬
‫המנהל אמר שהם לא יפתחו‬ ‫עד שהעניינים יירגעו קצת.‬
‫מה בקשר ל...‬
‫גבריאל או אוליב?‬
‫לקחתי אותם הבוקר לתחנת האוטובוסים.‬
‫הם יישארו אצל חבר בצפון...‬
‫חכם מצידך.‬
‫כן.‬
‫יש לי רגעים טובים.‬
‫אבל נראה שיש לי גם רגעים של אדם זקן.‬ ‫שכחתי לקשור את השרוכים.‬
‫אבא, מה אתה חושב לעצמך? זה מסוכן.‬
‫זה חשוב.‬
‫אוליב מצאה משהו שאולי יסייע לנוסעים,‬ ‫ושטי-ג'יי יוכל לעזור בהשלמתו.‬
‫קראת את זה?‬
‫את מכירה אותי.‬
‫כל הדברים המיתולוגיים האלה הם מעבר להבנתי.‬
‫אבל אוליב בלי ספק‬ ‫דומה לסבתא שלה מהבחינה הזאת.‬
‫ברגע שהיא מחליטה משהו...‬ ‫-כן, אי אפשר לגרום לה לרדת מזה.‬
‫זוכר שאמא החליטה שהיא רוצה לעסוק בצפרות?‬
‫אני בטוח שנסענו לכל שמורת טבע במדינה.‬
‫אני מתגעגעת אליה.‬
‫כן.‬
‫היא הייתה אוהבת את בעלך.‬
‫זה בסדר לדבר על זה.‬
‫אני חושבת שסוף-סוף אני יכולה.‬
‫היא רצתה שתדעי‬ ‫שמגיע לך להיות מאושרת, מיקלה.‬
‫במיוחד עכשיו.‬
‫אחרי כל מה שקרה לך...‬
‫לכולכם, זה פשוט כל כך לא הוגן.‬
‫היי! היי, אתה! תתרחק!‬
‫שמי דניאל אמוטה קלארק.‬ ‫טייס משנה בטיסת 828.‬
‫ידיים למעלה! רד לקרקע! על הקרקע!‬
‫שלומנו טוב, אנחנו כלואים כאן. מי מטפל בך?‬
‫אוי...‬
‫אבא?‬
‫אבא!‬
‫- מניפסט -‬
‫מיק? מה קורה?‬
‫ג'ורדן אמר ש...‬
‫מה העניין? יש לך קריאה?‬
‫מה קרה?‬
‫בן, זה היה נורא. הוא התמוטט.‬
‫אבא?‬
‫אלוהים. הוא בסדר?‬
‫אני לא חושבת.‬
‫פשוט עמדתי שם כשצוות העזרה הראשונה‬ ‫טיפלו בו. לא יכולתי לעשות כלום.‬
‫טוב. יהיה בסדר.‬ ‫-אתה לא יכול לדעת, בן.‬
‫אף אחד לא אומר לי‬ ‫איפה הוא או מה קורה. אני פשוט...‬
‫אני לא יכולה להישאר. עליי לעשות משהו.‬
‫לעזוב את מתקן המעצר?‬ ‫-לא הייתי שם כשאמא מתה, וגם לא כשזיק מת.‬
‫בן, אני לא סתם אשב פה.‬ ‫אני חייבת למצוא דרך להיות עם אבא.‬
‫תשתמשי בקריאה שלך. זאת שעכשיו הייתה לך.‬
‫זה נחל, איפשהו.‬ ‫-מי אומר?‬
‫זימר לא תדע מה הייתה הקריאה שלך,‬ ‫רק שהייתה לך קריאה, אז תשתמשי בזה.‬
‫כדי לצאת מכאן. כן.‬
‫תודה.‬
‫פשוט תמצאי את אבא.‬
‫תעשי מה שתוכלי למענו.‬
‫בסדר.‬
‫סוהר!‬
‫סוהר.‬
‫אני חושב ששכחו לקרוא לנו לארוחת צהריים.‬
‫אם שוב אוכלים פיצה,‬ ‫תוכל להגיד לשף שיש לי רגישות לקרטון?‬
‫אנג'לינה במתקן המעצר.‬
‫באמצעות הכוח של ספיר האומגה.‬
‫היא הרגה אותם.‬
‫מה? אתה בשביתת רעב כאן, גנדי?‬
‫יש לנו שוב מים.‬ ‫הנה, תשתה. לעזאזל. אני ממש מצטער.‬
‫אני מקווה שזה לא חשוב.‬ ‫-תתרחק. זה בסדר.‬
‫בטח. אני לא צריך את הפתק בכל מקרה.‬
‫כבר קראתי מה שאני צריך לדעת.‬
‫אנג'לינה גרמה לי לאבד את ההכרה‬ ‫וגנבה את הספיר שלי.‬
‫אבל עכשיו כשהיא כאן, הגיע הזמן לנקום.‬
‫לא תמצא אותה.‬ ‫אתה לא יכול סתם להסתובב במתקן כרצונך.‬
‫אני אקבל קצת עזרה מהחברים שלך.‬
‫עובד ניקיון למעבר שבע!‬ ‫ואל תנסה לעצור אותי.‬
‫אני בא איתך.‬
‫אני יודע שהוא כאן. קחי אותי אליו.‬ ‫אני רוצה לראות את קפטן ביל דיילי.‬
‫אין לך זכות לבוא בדרישות.‬
‫לא ציית לפקודה ממשלתית להסגיר את עצמך.‬
‫אז תכלאי אותי ותזרקי את המפתח.‬
‫אבל דעי דבר אחד.‬
‫אם לא תרשי לי לראות את חברי,‬ ‫לא אגלה לך איפה נמצאים האחרים.‬
‫כמה זמן לדעתך‬ ‫החברים שלך עוד יוכלו לשרוד בכוחות עצמם?‬
‫יש לנו אוכל, מחסה,‬ ‫צוותים שעוקבים אחר הקריאות.‬
‫הם יהיו בטוחים כאן. עזור לי לעזור להם.‬
‫אני רוצה לראות את ביל דיילי.‬
‫מה עם שיחת טלפון?‬
‫אני אזרח. יש לי זכויות!‬
‫המנהלת, יש לנו נוסעת עם קריאה.‬
‫מבקש רשות לפתור אותה.‬
‫אני ממש לא צריכה עוד נוסעת בחוץ.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫תראי, יש סיבה‬ ‫שבחרת במיקלה סטון מבין כל האחרים כאן.‬
‫היא שוטרת לשעבר, ושוטרת מעולה.‬ ‫את יכולה לסמוך עליה.‬
‫למי הייתה קריאה?‬ ‫-לי.‬
‫ממש נוח. את רוצה לצאת‬ ‫לפתור את הקריאה שלך?‬
‫רוצה? לא. צריכה? כן.‬
‫אני חושבת שזה קשור לנהר הדם,‬ ‫ואני חושבת שחיי אנשים בסכנה.‬
‫חייו של אבא שלך? שמעתי מה קרה הבוקר.‬
‫אם לדעתך היא מזייפת קריאה, זה בלתי אפשרי.‬
‫יש לנו שלוש דרכים לאמת זאת, ראשית...‬
‫היית איתם? אני מניחה שתוכל לאשר.‬
‫סאנבי לא טועה. אפשר לרמות את ניטור קצב הלב‬ ‫או את תוצאות לחץ דם,‬
‫אבל תראי את סריקות ה-MRI התפקודי.‬
‫אי אפשר לזייף פעילות עצבית.‬
‫תודה לשניכם. אתם יכולים ללכת.‬
‫אני לא יכולה לספוג מעידות.‬
‫ולכן עכשיו, יותר מתמיד,‬ ‫חשוב לפעול לפי הנהלים.‬
‫אם היא תחרוג בסנטימטר אחד מהמותר,‬ ‫אתה תשלם את המחיר.‬
‫תוכל לדאוג לכך, וסקז?‬ ‫-אני מוכן להמר על הקריירה שלי, גברתי.‬
‫תחזרו עד השעה 17:00.‬
‫לכל המאוחר.‬
‫אין לנו הרבה זמן. תוכל להודיע לדריאה‬ ‫שתפגוש אותנו בפינת פארק וגארווי,‬
‫ושתביא לי אלכוהול?‬
‫- דריאה מיקאמי‬ ‫את באזור? אני צריך לדבר -‬
‫אני לא מבין. הצלחת לא להיתפס במשך חודשים.‬ ‫איך הרשויות מצאו אותך עכשיו?‬
‫לא הבנת נכון.‬ ‫אני לא נעצרתי. הסגרתי את עצמי.‬
‫אני מחכה למישהו כאן, אבל האישה הזאת, זימר,‬ ‫לא נותנת לי לראות אותו.‬
‫רגע.‬
‫את מי אתה אמור לפגוש?‬
‫את קפטן דיילי. הוא הגיע לבית הבטוח הבוקר.‬
‫אמוטה, אני לא יודע איך להגיד לך את זה,‬
‫אבל ביל מת אתמול.‬
‫מה? אבל זה בלתי אפשרי.‬
‫הוא התחנן שאפגוש אותו כאן. הוא בדרך לכאן.‬
‫הזהרתי את זימר שזה מה שיקרה.‬
‫אמוטה, לאחת הנוסעות, אנג'לינה,‬ ‫יש כוח מסוים.‬
‫היא יכולה לגרום לך להאמין‬ ‫שאתה רואה משהו, מישהו שלא נמצא שם.‬
‫זה לא... אני אומר לך...‬ ‫-לא, זה מה שהיא עושה.‬
‫אנג'לינה מרמה אנשים וגורמת להם‬ ‫לעשות דברים שהם לא היו עושים,‬
‫דברים מרושעים שיטביעו את סירת ההצלה לנצח...‬ ‫-לאף אחד אין כוח כזה. איך אתה יודע?‬
‫כי הייתי קורבן לתעלול כזה.‬
‫אנג'לינה הרגה את אשתי.‬
‫ואז היא גרמה לי לחשוב‬ ‫שאני יכול לראות אותה, לגעת בה.‬
‫גרייס הייתה ממש מולי.‬
‫אבל היא אמרה לי לעשות משהו‬ ‫שלעולם לא הייתי עושה.‬
‫למסור את הבת שלי.‬
‫ועכשיו היא גרמה לך להאמין שדיילי רוצה‬ ‫שתעשה משהו שלא היית עושה, להסגיר את עצמך.‬
‫אז אתה אומר לי שאני לא רק איבדתי את חברי...‬
‫אלוהים, האנשים בבית הבטוח‬ ‫יצטרכו להתגונן בכוחות עצמם.‬
‫אבל למה? למה שאנג'לינה תרצה‬ ‫לפתות מישהו לבוא לכאן? מה היא מרוויחה מזה?‬
‫כי זימר נואשת לכלוא‬ ‫את כל הנוסעים שנשארו בחוץ.‬
‫אבל כל מה שהיא עשתה עד עכשיו נכשל, ולכן...‬
‫אלוהים.‬
‫מה אם היא שיחדה את אנג'לינה להשתמש בספיר‬ ‫שלה כדי לשכנע את האחרים להסגיר את עצמם?‬
‫אני יכולה ללכת?‬ ‫-לא ממש.‬
‫אבל טייס המשנה הסגיר את עצמו. עשינו עסקה.‬
‫העסקה הייתה לכל הנוסעים.‬
‫אמוטה לא מוכן למסור את מיקום הבית הבטוח.‬
‫אני צריכה את המיקום עכשיו.‬
‫אני לא יודעת איפה הוא.‬
‫אז תיכנסי לראש שלהם ותגלי.‬
‫תמצאי לי את המיקום הזה‬ ‫או שתישארי תקועה כאן לנצח.‬
‫בסדר, ראיתי כמה רמזים‬ ‫כשהקרנתי לתודעתו של אמוטה.‬
‫טלוויזיה.‬
‫כמה מספרים על הדלת, 408, אני חושבת.‬
‫408 מה? אני צריכה כתובת מדויקת.‬
‫בסדר, אני רואה חלון.‬
‫רחוב בחוץ.‬
‫שלט. שלט רחוב.‬
‫איזו הצטלבות זו?‬
‫רחוב ארבע ו...‬
‫ומה? רחוב ארבע ומה?‬
‫הרגשת את זה?‬ ‫-את כל כך קרובה.‬
‫אל תדאגי בקשר לזה. זאת רק רעידה.‬
‫זאת אנג'לינה.‬
‫היא גם שולטת בכדור הארץ?‬
‫בעבר, שימוש לרעה בספיר גרם לרעידות אדמה.‬
‫הבית הבטוח. אסור שזה יקרה.‬ ‫לא אתן להם לעשות את הטעות שאני עשיתי.‬
‫יש לנו ברירה?‬
‫עליי להעביר להם את מילת הקוד‬ ‫כדי שידעו שהם בסכנה אבל לקחו לי את הנייד.‬
‫אתה סומך עליי?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫סוהר! אני צריך לראות את זימר.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫מהי מילת הקוד? מילת הקוד?‬
‫לול תרנגולות. למה?‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי נצליח להגיע לנוסעים לפני אנג'לינה.‬
‫פינת פארק וגארווי.‬ ‫בדיוק כמו שהקריאה שלך אמרה.‬
‫טוב. אז מה עכשיו?‬
‫נחכה לדריאה.‬
‫נחכה?‬
‫מתי הייתה פעם שרצית לחכות למשהו?‬
‫זייפת את זה, נכון?‬
‫לא זייפתי את זה. באמת הייתה לי קריאה.‬
‫אבל היא הייתה סתם של איזה נחל מבעבע,‬ ‫והבנתי שהיא לא דחופה.‬
‫אז חשבתי שאולי נוכל לעשות גיחה קטנה החוצה.‬
‫לא רע, סטון. אז מה עכשיו?‬
‫עדיף שלא תדע.‬
‫קצת מאוחר מדי בשביל זה.‬ ‫איך ידעת איפה אבא שלך?‬
‫הרגלים ישנים.‬
‫זה בית החולים הכי קרוב למתקן‬ ‫שמקבל מקרי חירום, והנחתי שייקחו אותו לשם.‬
‫היי. זה קצת מוקדם‬ ‫למרטיני מיקאמי המפורסם שלי,‬
‫אבל זה היום החופשי שלי.‬
‫מה אתם חוגגים?‬
‫אז קיבלת את ההודעה. זה לא בדיוק‬ ‫מה שרציתי אבל זה יעשה את העבודה.‬
‫איזו עבודה?‬
‫זה ישמש כ...‬
‫חומר חיטוי.‬
‫אתם תוציאו את שבב האיתור.‬
‫ודריאה, נכון, זה היום החופשי שלך‬ ‫אבל תצטרכי לעשות איתו סיבובים.‬
‫אשמח לעזור לטשטש את עקבותייך.‬
‫מה? את מתכוונת שאת רוצה שאני כאילו...‬ ‫את באמת רוצה שאחתוך?‬
‫מה חשבתי לעצמי?‬ ‫דריאה, תוכלי לעשות זאת?‬
‫כן.‬
‫כן, בדיוק שם.‬
‫מצטערת.‬
‫בסדר. הוצאתי אותו.‬
‫קח.‬
‫טוב.‬
‫אז יש לך כמה שעות של חופש,‬ ‫לאן את רוצה ללכת?‬
‫כדאי שאשיג פלסטר קודם.‬
‫כן, במקרה אנחנו ליד בית חולים.‬
‫בהחלט, מה ההסתברות שזה יקרה?‬
‫טוב, אז ברור‬ ‫שאנג'לינה לא נמצאת במתחם המגורים.‬
‫בטוח שלא ראית מישהי‬ ‫שנראית כמו החבובה של ישו?‬
‫אמרתי לכם שיש בחור חדש בקבוצה איי,‬ ‫אבל זה כל מה שראיתי.‬
‫- הכניסה לסגל מורשה בלבד -‬
‫קדימה, הודיני. נראה אותך‬ ‫מפעיל את הקסם שלך על הדלת.‬
‫אתם יודעים שאני בצד שלכם אבל יש גבול.‬
‫אתה רק צריך להעביר את כרטיס המפתח.‬ ‫-בחייך, גבר.‬
‫הם עלולים לפטר אותי.‬
‫ואז לא אוכל לראות את פולי או את התינוקת...‬
‫לא ניתן שזה יקרה.‬
‫למה שפשוט לא נוותר?‬
‫ושנשאיר את הספיר רק בשבילך?‬
‫אמרתי לך שהספיר לא מעניין אותי.‬ ‫מעניין אותי...‬
‫כן, בסדר, קץ העולם.‬
‫אלוהים, לא נמאס לך אף פעם לשחק את הגיבור?‬
‫תקשיב, אם נמצא את הספיר,‬ ‫זה יכול לעזור לפולי. ולתינוקת.‬
‫רק משימת גישוש?‬
‫אני נשבע בכבודי.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬ ‫-את ביקשת זאת.‬
‫לא עשו אותי באצבע.‬
‫אז למה אתה באמת רוצה לדבר עם התקשורת?‬
‫רוצה לדעת למה? כי נמאס לי.‬
‫נמאס לי שכל העולם חושב שהנוסעים הם איום.‬
‫אם אדבר, אולי יבינו...‬ ‫-מה?‬
‫שאנחנו לא שונים מהם. שאנחנו אנושיים.‬
‫ואז אולי כל החרא הזה נגד נוסעי 828 ייפסק.‬
‫אתה חושב שזה באמת עשוי להצליח?‬
‫יש לך רעיון טוב יותר?‬
‫אחרי הרעידות,‬ ‫אנסה הכול כדי שהתקשורת תניח לי. אבל בן...‬
‫אם יעלה בי אפילו צל של חשד...‬
‫כן.‬
‫מגיעות לנו תשובות. עכשיו!‬
‫שלום.‬
‫שמי בן סטון. הייתי נוסע בטיסת 828.‬
‫למה הנהר אדום?‬
‫בסדר.‬
‫לא באתי לענות על השאלות שלכם‬ ‫בנוגע לנהר או לרעידות.‬
‫אני יודע בדיוק כמוכם בקשר לכך.‬ ‫-אז למה אתה כאן?‬
‫אנחנו צריכים לדעת משהו.‬
‫נכון.‬
‫אני כאן לפניכם היום, לא כנוסע,‬
‫אלא כאדם.‬
‫כאב, כאח, כבן,‬
‫כאדם שרוצה‬
‫מה שכל בן אנוש על הכוכב הזה רוצה,‬ ‫להיות חופשי.‬
‫חופשי לחיות את חייו על פי בחירתו.‬
‫אבל אתם כלאתם אותנו ב...‬
‫- שידור חי ממתקן המעצר 828 -‬
‫בלול התרנגולות הזה בלי סיבה.‬
‫בלי סיבה?‬
‫אני לא יודע למה הנהר הפך לאדום,‬ ‫אבל אני יודע שזה לא באשמתנו.‬
‫אנחנו לא יודעים את זה.‬ ‫-כן.‬
‫אז אני מבקש מכם, אנא.‬
‫אני מתחנן בפניכם,‬
‫הרשו לנו להתעופף מלול התרנגולות הזה‬ ‫ולחזור הביתה לחברים שלנו,‬
‫לאהובי ליבנו, למשפחות שלנו.‬
‫לחזור למשימה שלנו‬ ‫שהיא אינה ליצור קרע בעולם,‬
‫אלא לרפא אותו.‬
‫תרפא את זה, פריק!‬
‫גברת סטון?‬
‫עד כמה המצב חמור?‬
‫החדשות הטובות הן שאבא שלך שרד.‬
‫החדשות הרעות? כלומר...‬ ‫אפשר לראות אותו? אפשר לדבר איתו?‬
‫אבא שלך עבר שבץ מוחי.‬
‫המחסור בחמצן במוחו גרם לסיבוכים רבים,‬
‫ופגע גם ביכולתו לדבר.‬
‫חשבתי שאמרת שהוא בסדר.‬ ‫-אמרתי שהוא שרד.‬
‫זוהי תחילתו של מסע ארוך מאוד.‬
‫אבא שלך יזדקק לטיפול מסביב לשעון,‬ ‫מקום לפיזיותרפיה שלו.‬
‫ההחלמה אינה דבר בלתי אפשרי‬
‫אבל היא תדרוש הקרבה כספית ואישית.‬
‫אני בטוח שקיוויתם לחדשות טובות יותר,‬ ‫אז אתן לכם מרחב.‬
‫טיפול סיעודי מלא, מקום.‬
‫מה אני אמורה ל... אני אסירה.‬
‫אבל את לא לבד. בסדר?‬
‫תגידי לי מה אוכל לעשות.‬ ‫ברצינות, כל דבר. לאן אוכל לקחת אותו?‬
‫זה לא משנה לאן תיקח אותו.‬ ‫אני לא אוכל לראותו...‬
‫אני לא אנטוש אותו. אני פשוט לא.‬
‫משטרה! על הרצפה עכשיו!‬
‫זוזו!‬
‫המסדרון פנוי!‬ ‫-פנוי!‬
‫חדר השינה פנוי.‬
‫המטרה פונתה.‬
‫הבית הבטוח היה ריק.‬
‫כמעט כאילו שמישהו הזהיר את הנוסעים.‬
‫את חושבת שאני מסרתי להם מידע?‬ ‫למה שאעשה את זה? אני רוצה לצאת מכאן.‬
‫היה קפה חם על הדלפק.‬ ‫הטלוויזיה עדיין פעלה. מישהו הזהיר אותם.‬
‫אני אומרת לך שזאת לא הייתי אני.‬ ‫-איך אוכל להיות בטוחה?‬
‫לא היית מוצאת את הכתובת הזאת בלעדיי.‬
‫מילאתי את חלקי.‬ ‫עכשיו הגיע הזמן שתמלאי את חלקך.‬
‫ואם לא?‬
‫אני מחזיקה את כוח הספיר בכף ידי.‬
‫ראית מה הוא יכול לעשות‬ ‫כשאני משתפת פעולה איתך.‬
‫לא כדאי לך לראות‬ ‫מה אני יכולה לעשות אם אפעל נגדך.‬
‫את צודקת.‬
‫מה שאני רוצה לראות זה מה‬ ‫אני אוכל לעשות עם הספיר בכף ידי.‬
‫אני ממש מצטערת. זה כאב?‬
‫אני בסדר. אל תדאגי לי.‬
‫כמובן שאני דואגת לך.‬
‫את לא צריכה. אני בסדר.‬
‫חטפת מכה חזקה שם בחוץ.‬
‫את צריכה לדאוג לנוסעים.‬
‫סאנבי, אנג'לינה... היא מטביעה את סירת ההצלה,‬
‫ו... אני לא יודע איך לעצור אותה.‬
‫אנחנו עושים כל שביכולתנו‬ ‫כדי להשיב מלחמה נגדה.‬
‫איך? היא הרגה את פיונה ואת דיילי.‬ ‫המסר שהם היו יכולים להעביר לנו הלך לאיבוד.‬
‫היא הערימה על אמוטה, רעידות אדמה מתחילות‬ ‫והיא סיכנה את כל הבית הבטוח.‬
‫ד"ר באל.‬
‫עזבי הכול.‬
‫אני רוצה שתסירי את ספיר האומגה.‬
‫לא, אסור לך! אלוהים נתן לי את הספיר.‬ ‫הוא צריך שאשתמש בו.‬
‫מי אישר את זה?‬
‫אורסון, תרדים את המטופלת.‬ ‫-לא!‬
‫אין לנו מושג מה יהיו ההשלכות הרפואיות‬ ‫אם נסיר ממנה את הספיר.‬
‫ראית את התוהו ובוהו שאנג'לינה כבר גרמה לו.‬
‫כל עוד הרסיס הזה ברשותה,‬ ‫לא נוכל לשלוט במעשיה.‬
‫מה את מתכננת לעשות איתו?‬
‫עם הספיר. לאחר שנוציא אותו,‬ ‫מה את מתכננת לעשות איתו?‬
‫הממונים עליי יקבלו את ההחלטה בעניין.‬
‫אז אין לזה שום קשר לשימוש באומגה ספיר‬ ‫כדי להפוך את הקריאות לכלי נשק?‬
‫כי כשהמייג'ור...‬ ‫-בואי נסיר אותו.‬
‫ואז נחשוב מה לעשות איתו.‬
‫ד"ר באל,‬ ‫את יכולה להיות חלק מההליך הרפואי הזה,‬
‫או שאת יכולה לזוז הצידה.‬
‫מוכנה?‬
‫הספיר. הוא זז.‬
‫לאן הוא נעלם?‬
‫למה אתה מתכוון?‬ ‫-הוא נעלם.‬
‫אז תפתחי אותה ותוציאי אותו.‬
‫לא. אני לא חושבת שהיית אמורה לקבל אותו.‬
‫הוא נספג בגוף שלה,‬ ‫התמוסס לתוך הוורידים שלה.‬
‫אם נסיר אותו, היא תמות.‬
‫עליי לערוך כמה שיחות‬ ‫וליידע את כולם על התקלה.‬
‫תביא אותה אליי ברגע שהיא תחזור להכרה.‬
‫בסדר. אז מה עכשיו?‬
‫מוסד סיעודי מלא‬ ‫קרוב אליי או לבית של בברלי?‬
‫אני לא מרגישה בנוח‬ ‫להכניס אותו למוסד כשיש לו אותי.‬
‫את אסירה. אמרת זאת בעצמך.‬
‫אפילו אם דריאה תצליח לטשטש את עקבותייך,‬ ‫ותוכלי להישאר בחוץ...‬
‫עוד קריאה?‬
‫זה אותו נחל שלא זיהיתי קודם‬ ‫אבל אני חושבת שהוא ליד הבית של טאריק.‬
‫נראה לי שהקריאה אומרת לי לאן ללכת.‬ ‫-ללכת? מיקלה, את... אבל את צריכה לחזור ב...‬
‫ג'רד, הקריאה נותנת לי עוד הזדמנות‬ ‫להיות עם אבא שלי.‬
‫אני לא אוותר עליה.‬
‫בסדר.‬
‫אם זה מה שאת רוצה.‬
‫אני בעניין.‬ ‫-מה?‬
‫לאן אנחנו נוסעים עכשיו?‬ ‫-לא.‬
‫אתה תסייע לפושעת נמלטת.‬
‫אתה תהיה פושע נמלט בעצמך.‬ ‫אני לא מבקשת ממך להרוס את החיים שלך ככה.‬
‫אני יודע שאת לא מבקשת. אני מתנדב.‬
‫אולי זאת ההזדמנות שלנו.‬
‫את ואני היינו ביחד‬ ‫אם המטוס הזה לא היה נעלם‬
‫וגוזל מאיתנו את ההזדמנות הזו.‬
‫לא אתן לזה לקרות שוב.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אתה לא חייב לקבל את ההחלטה הזאת.‬
‫תמיד הייתי בטוח.‬
‫ההבדל הוא שהפעם, לאן שאת תלכי,‬
‫אני אלך.‬
‫סליחה, זה מביך.‬
‫לא. כל העניין בקשרים לא מחייבים‬ ‫הוא שהם אף פעם לא מביכים.‬
‫כן, ו...‬
‫כולנו כאן יודעים שזה...‬ ‫נגמר כבר לפני הרבה זמן.‬
‫כן. לא, זה...‬
‫זה אף פעם לא באמת היה עניין.‬ ‫זה היה כמו שום עניין. זה היה...‬
‫אבל אני תוהה מה לעשות עם‬
‫שבב האיתור הראשון בעולם‬ ‫עם 40 אחוזי אלכוהול‬
‫כי לא נראה לי שאת חוזרת.‬
‫תמסרי לבן שאני אוהבת אותו, ושאני מצטערת‬ ‫שהשארתי אותו לבד כקפטן של סירת ההצלה,‬
‫אבל הקריאה רוצה שאהיה עם אבא שלי.‬
‫הוא יבין את זה.‬ ‫-את יודעת שלנוסעים יש גם אותי.‬
‫אנחנו חייבים לזוז. אני אנהג.‬
‫לעזאזל, סליחה.‬ ‫לא רצית לשלוח הודעה? זה משהו...‬
‫כן, אני אפילו לא...‬ ‫אני אפילו לא זוכרת מה זה היה.‬
‫היי, בלש. תשמור על עצמך שם בחוץ.‬
‫גם את.‬
‫היי, יש לנו מי חמצן?‬
‫תוכל להביא ממחסן האספקה, בבקשה?‬
‫שמעת? רגע, לאן אתה הולך?‬
‫זה נוגדן הקריאות.‬
‫אין לנו זמן. אוכל להזריק זאת לעירוי שלה?‬
‫בן, תפסיק.‬
‫אין ברירה. אם לא נוכל להסיר את הספיר,‬ ‫יש למנוע ממנה להשתמש בו.‬
‫אי אפשר סתם לעשות את זה.‬ ‫עלינו לערוך בדיקות.‬
‫סאנבי, כל עוד לאנג'לינה‬ ‫ש את הכוח להקרין קריאות מזויפות,‬
‫איש מאיתנו לא בטוח.‬
‫אם לא ננצל את ההזדמנות הזאת,‬ ‫אם לא נעשה כלום,‬
‫אנחנו מעמידים בסכנה את האנושות כולה.‬
‫היא הורגת אותנו.‬
‫גם זה הורג.‬ ‫כמעט מתתי כשהזרקתי לעצמי את הנוגדן.‬
‫ועם ספיר בעורקיה,‬
‫אין לנו מושג לאיזה נזק זה עלול לגרום.‬
‫את יודעת מי האישה הזאת. היא מפלצת.‬
‫אם אני יכול לנטרל את כוחה, אני אעשה זאת.‬ ‫-בן.‬
‫היי. לא!‬
‫זה נגמר, אנג'לינה. כל עוד את חיה,‬ ‫לא יהיו לך כוחות לפגוע באף אחד.‬
‫עצור, בבקשה. הקריאות,‬ ‫הכוחות שלי, הם כל מה שנשאר לי.‬
‫אל תיקח אותם ממני.‬ ‫-לקחת ממני את אשתי ואת בתי.‬
‫אני רוצה שתדעי מה זה. שתתנסי במה שהרגשתי.‬
‫הכאב, אנג'לינה. הכאב.‬
‫בן, חכה, אנחנו לא ממש...‬
‫מיק!‬
‫מיק.‬
‫את בסדר? מיק?‬
‫עזור לי! בבקשה, אני חייבת להסתלק מכאן.‬
‫הדבר היחיד שיצא מהדלת הזאת הוא אני והספיר.‬
‫את גנבת אותו ממני. עכשיו אקח אותו בחזרה.‬
‫אתה לא מבין. הספיר הוא לא מה שאתה רוצה.‬
‫זאת אני.‬
‫תישאר למטה.‬
‫אסור...‬
‫אסור שימצאו אותי כאן.‬
‫אם מישהו יראה אותי ויגלה‬ ‫שעזרתי לכם להיכנס לכאן, יפטרו אותי.‬
‫בסדר.‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫בוא.‬
‫אני יכול להוציא אותנו מאזקבאן‬ ‫אבל לאחר מכן, אזדקק לעזרה.‬
‫שמעת אותי? זה היה הסימן שלך.‬ ‫יש לך מקום שנוכל ללכת אליו?‬
‫טוב, אני חושבת שאני מכירה מקום.‬
‫איך אדע שאוכל לבטוח בך?‬ ‫-ואיך אדע שאוכל לבטוח בך?‬
‫אה, בסדר.‬
‫זה יהיה מעניין. טוב. בואי אחריי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-בודקת את הדנ"א שלי.‬
‫תסתכל על הזרוע שלך.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זה נראה כמו הפריחה שקיבלתי‬ ‫לאחר שהזרקתי לעצמי את אותו נסיוב.‬
‫אלוהים, בן.‬
‫הן נעלמו. הקריאות נעלמו.‬
‫מה? זה בלתי אפשרי.‬
‫לא, התוצאות האלה זהות לתוצאות‬ ‫שקיבלתי לאחר שבדקתי את עצמי.‬
‫זה כאילו שהזריקו לכולם את הנסיוב.‬ ‫הקריאות שלהם נעלמו.‬
‫זה לא ייתכן. תבדקי שוב.‬ ‫-אני יכולה לבדוק אלף פעם.‬
‫הן נעלמו. הקריאות נעלמו.‬
‫הטבעתי את סירת ההצלה.‬
‫סאנבי, את הזהרת אותי‬
‫אבל הייתי כל כך שקוע בניסיון לעצור אותה.‬
‫פישלתי.‬
‫הזעקות שלה. הזעקה שלה ש...‬
‫גרמה לקצר בחיישני הקריאות שלנו.‬
‫אלוהים.‬
‫נתתי לה לברוח.‬
‫מה קרה?‬
‫אבא שלי בסדר?‬ ‫-הוא בסדר.‬
‫הוא בסדר, בהתחשב בנסיבות. שנינו בסדר.‬
‫איך את מרגישה?‬ ‫-הראש שלי כואב.‬
‫והזרוע? היא כואבת לך?‬
‫אני אפילו לא יודעת מה לעז...‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודע, מיק. את התעלפת.‬
‫זה היה ממש מפחיד.‬
‫זאת זימר. היא זקוקה לך בחזרה במתקן בהקדם.‬
‫הנוסעים איבדו את הקריאות שלהם.‬
‫זה משנה משהו? זאת אומרת, את רוצה לחזור?‬
‫ולעשות מה? הקריאות פסקו. הן...‬
‫חוץ מזה, אבא שלי כאן. הוא זקוק לי.‬
‫אני חייבת לו זאת.‬
‫ואני חייבת זאת גם לך.‬
‫- חשבתי שאתה צריך לדעת -‬
‫את בטוחה שזה מה שאת רוצה לעשות?‬
‫כן, אנחנו מוגנים כאן.‬ ‫ראיתי זאת דרך עיניהם.‬
‫זה המקום.‬
‫בסדר. אולי היינו צריכים להישאר...‬
‫אל תירה!‬
‫אנחנו נוסעים, בדיוק כמוכם. 24-די.‬
‫33-אי. אל תירה.‬
‫זה טי-ג'יי.‬
‫היי, טי-ג'יי, אתה בסדר?‬
‫לא. ואם אוליב צודקת, כולנו במצב גרוע.‬
‫בקלף ה"עולם" יש נהר אדום.‬
‫היא הגניבה לי את זה הבוקר. בטח יש לזה קשר.‬
‫- חפיסת קלפי אל-זוראס -‬
‫- עולם -‬
‫בדקתי את מי הנהר. התוצאות צריכות להגיע.‬
‫אלוהים. אדומיות. כל כך הרבה? כל כך מהר?‬
‫מה קורה? תעדכני אותי.‬
‫הדם של דיילי לא היה‬ ‫מה שגרם לנהר לשנות צבע. אלה אצות אדומות.‬
‫אבל הדבר היחיד שיכול לגרום לכך‬ ‫שאצות יתרבו כל כך מהר הוא אם...‬
‫יש אוורור הידרותרמי בקרום כדור הארץ.‬
‫כאילו שהר געש מתפרץ מתחתינו?‬
‫ד"ר באל, את צריכה לבוא איתי.‬
‫לא, יש לי עבודה...‬
‫כבר לא. קיבלת העברה.‬
‫העברה לאן... אל תיגע בי. העברה לאן?‬
‫מידע חסוי, לצערי.‬ ‫-מה? את לא יכולה סתם לקחת אותה.‬
‫אתה בכלל לא אמור להיות כאן, מר סטון.‬
‫אל תפריע או שתמצא את עצמך בבידוד.‬
‫היי!‬ ‫-לא. בן!‬
‫סאנבי, אני אתקן את זה.‬ ‫אני אדבר עם ואנס. זה יהיה בסדר!‬
‫סאנבי, יהיה בסדר!‬
‫מה זה היה?‬
‫הם מקדימים אותנו.‬
‫סאנבי היא לא המדענית היחידה‬ ‫שהבינה שיש הר געש מתחת לניו יורק.‬
‫אולי היא היחידה שיודעת מה זה אומר.‬
‫תראה.‬
‫קלף העולם.‬
‫- עולם -‬
‫הנהר האדום מוביל להר געש.‬
‫הוא ניסה להזהיר אותנו.‬
‫העולם מגיע לקיצו.‬
‫ואנחנו יודעים איך.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬