Раніше в «Маніфесті».
Якщо сапфір у неї, які шанси в човна?
Вам доручили знайти ліки.
Мені вдалося. ДНК без аномалій.
Небажання відпускати тугу зашкодило тобі.
Ти унікальний навіть серед пасажирів.
Я не можу більше втрачати рідних у цьому місці.
Ай! Ви чипували мене?
Ми плануємо знайти 13 пасажирів-утікачів.
Я - частина сховища.
- Вони всі там? - Дев'ятеро.
Ти не розумієш. Я надто сильно боюся.
Я ступив на землю - це не мій обов'язок.
Лише дві людини бачили, що сталося. Ти та капітан Дейлі.
Обидві пошесті з'явилися через Дейлі.
Суд настане лише після смерті двох свідків.
Мій обов'язок - спровокувати кінець світу
убивши двох свідків.
КРИВАВО-ЧЕРВОНА РІЧКА ПОБЛИЗУ ІЗОЛЯТОРА ПАСАЖИРІВ РЕЙСУ 828
Минуло понад шість годин відколи річка поблизу ізолятора для пасажирів
стала червоною.
Учені досі не можуть з'ясувати причини.
Ніхто не може сказати,
що стало причиною цього загадкового й страшного явища.
Однак, якщо зважати на спалахи епідемії в ізоляторі
та його близькість до річки,
чи можемо ми вважати, що це провина пасажирів рейсу?
Хіба не вони відповідальні за розломи,
які вбили майже тисячу невинних громадян?
Хіба деякі з них досі не на волі?
Скільки ще наш уряд удаватиме, що нічого не...
Сховище більше нас не захистить. Це погано.
Треба тікати.
Амут сказав залишитися тут.
Капітан Амут мав повернутися кілька годин тому. Може, щось сталося.
Джорджії не було на місці скиду.
Лишила записку.
То що нам робити?
Зараз? Нічого.
Ніяких вилазок та покликів.
Це місто - порохова бочка. Поки заляжемо на дно.
Доки не зловлять?
Ми закінчимо, як інші в ізоляторі.
Кажу тобі, лишатися - погана ідея.
Дихай.
Усе добре.
Ми справді просто чекатимемо тут?
- А якщо за тобою стежили? - Не стежили.
Слухайте, групою пересуватися не можна.
Поки що
це -
наш найкращий варіант.
Тут ми в безпеці.
Ніхто не в безпеці.
Знаю, Анджеліну закрили, але вона досі небезпечна.
Вона - загроза! І з нею треба розібратися.
І що мені робити?
Уявімо, я вірю, що в неї є така сила.
Який вихід?
Сироватка Саанві.
Саанві створила її, щоб знищити пошесті Дейлі.
Але вона створила її на основі попередніх досліджень.
Що ви хочете довести?
Саанві уже колись створювала антидот, який знищив поклики.
Якщо спрацював на справжніх, спрацює й на несправжніх.
Хоча б спробуйте.
Анджеліна цілодобово сидить у карцері.
Вона небезпечна.
Як на мене, ви всі небезпечні.
І натовп назовні погоджується зі мною.
- Вони думають, ви отруїли річку. - Не через нас вона така.
Хочете довести їм це? Бо я не можу...
Ви закрили нас тут. Ми не...
Не всіх.
Забагато пасажирів ще на волі,
і один з них міг спричинити чуму, як Дейлі.
Анджеліна зараз під вартою. За неї не турбуюся.
У мене серйозніші проблеми.
Перепрошую.
- Сьогодні ніяких передачок. - Я прийшов побачити доньку. Я є у списку.
ВХІД ДЛЯ ВІДВІДУВАЧІВ ПОПЕРЕДУ
Мене звати Стівен Стоун.
- Що він сказав? - Стоун.
- Так? - Це він?
Гаразд. Назад.
Бен Стоун підтвердив твої слова про здібності.
То коли чекати на пасажирів?
Я не можу змусити Амута здатися.
Я можу лише запропонувати це через його близьких.
Для багатьох ти загроза.
Вони б раділи, якби я позбулася твоїх сил і ув'язнила тебе.
Ні. Ми домовилися.
Так. Я ризикую заради тебе, але ти маєш показати результат.
- Я намагаюся. - Намагайся краще.
Усі: від мера міста до голови адміністрації Білого дому
кажуть мені, щоб я взяла ситуацію під контроль.
Якщо 12 пасажирів не з'являться впродовж дня,
ти звідси не виберешся.
Тату.
Ти в нормі?
І я радий тебе бачити.
- Вибач, ти просто якийсь... - Виснажений?
Так. Не хочеться казати, але назовні божевілля.
Такий натовп востаннє бачив на «Вудстоку».
Так, гадаю, тут безпечніше.
Може, і так.
Зранку пішов на роботу, а там зачинено.
Менеджер каже, що все зачинили, доки не стане спокійно.
Як щодо
Ґабріеля чи Олів?
Я висадив їх біля адміністрації порту.
Поки побудуть із другом...
Розумно.
Так.
Інколи буває.
Але буває й старість нагадує про себе. Забув зав'язати шнурівку.
Що ти робиш? Це небезпечно.
Це важливо.
Олів думає, що може допомогти пасажирам. Ті Джей може допомогти із цим.
Читав?
Ти знаєш мене.
Уся ця міфологія вище мене.
Але Олів у цьому плані пішла в бабусю.
- Щойно чимось зацікавиться... - Так, уже не відступить.
Пам'ятаєш, як мама вирішила поспостерігати за птахами?
Ми тоді відвідали, певно, усі заповідники в штаті.
Я сумую за нею.
Так.
Їй би сподобався твій чоловік.
Про таке варто говорити.
Так, я нарешті можу.
Вона хотіла, щоб ти знала, що ти заслуговуєш бути щасливою, Мікаело.
Особливо зараз.
Усе, що трапилося з тобою...
з вами усіма - просто несправедливо.
Агов! Назад!
Мене звати Деніел Амут Кларк. Другий капітан рейсу 828.
Не опускати руки! На землю!
Тут ми в безпеці. А хто дбає про тебе?
Та...
Тату?
Тату!
МАНІФЕСТ
Мік? Що відбувається?
Джордан сказав...
Що таке? У тебе поклик?
Що таке?
Це було жахливо. Він упав.
Тато?
Боже мій. З ним усе гаразд?
Не думаю.
Я просто стояла, поки медики відкачували його.
Я була безсила.
- Гаразд. Усе буде добре. - Ти цього не знаєш.
Мені ніхто не каже, де він, і що відбувається. Я просто...
Я маю щось зробити, а не бути тут.
- Покинути ізолятор? - Мене не було поряд з мамою та Зіком.
Бене, я маю знайти спосіб бути з татом.
Скористайся покликом, який щойно мала.
- Він про якийсь струмок. - Хто сказав?
Циммер цього не знатиме.
Вона лише знатиме, що він був. Скористайся ним.
Щоб вибратися. Так.
Дякую.
Знайди тата.
Зроби, що можеш.
Добре.
Охорона!
Охорона.
Здається, нас забули покликати на обід.
Якщо там знову піца, скажіть шеф-кухарю, що я не їм картон.
Анджеліна в ізоляторі.
Користується силою омега-сапфіра.
Вона вбила їх.
Що? Ти тут голодуєш, Ганді?
Нам знову дають воду. Ось, попий. Дідько. Вибач.
- Це ж не щось важливе, так? - Відійди.
Авжеж. Мені не потрібна ця записка.
Я вже знаю, що потрібно.
Анджеліна вже давненько вирубила мене
й вкрала мій сапфір.
Але зараз вона тут, тож настав час відплати.
Ти не знайдеш її. Тут вільно не прогуляєшся.
Мені допоможуть твої друзі.
Сьомий ряд, брудно! Не намагайся мене зупинити.
Я з тобою.
Я знаю, що він тут. Відведіть мене до капітана Білла Дейлі.
Ви не в тому становищі, щоб щось вимагати.
Ви не послухалися наказу уряду здатися.
То замкніть мене й викиньте ключ.
Але скажу ось що.
Якщо не дозволите побачити друга, я не скажу, де інші!
І скільки, думаєте, ваші друзі проживуть самі?
У нас є їжа, прихисток, команди, що допомагають із покликами.
Тут вони в безпеці. Допоможіть мені допомогти їм.
Я хочу побачити Білла Дейлі.
А право на дзвінок?
Я громадянин. У мене є права!
Директорко, тут пасажирка з покликом.
Прошу дозволу на вирішення.
Ніби пасажирів на зовні мало.
Це небезпечно.
Ви не просто так обрали Мікаелу Стоун з-поміж інших.
Вона колишня поліціянтка. Та ще і яка. Вона впорається.
- У кого був поклик? - У мене.
Як зручно. Хочете розібратися з власним покликом?
Хочу? Ні. Потрібно? Так.
Думаю, це пов'язано з рікою крові. Життя людей на кону.
Може, батька? Я чула, що сталося зранку.
Неможливо підробити поклик.
У нас є три способи підтвердження...
Ви були з ними? Підтвердіть.
Саанві має рацію.
Пульсометр та тонометр ще можна обдурити,
але погляньте на знімки фМРТ.
Нейронну активність не підробиш.
Дякую. Ви вільні.
Немає місця для помилки.
Саме тому зараз важливо слідувати протоколу.
Якщо вона зробить хоч щось не так, відповідатимете ви.
Упораєтеся, Васкесе?
Моя кар'єра на кону.
Поверніться до 5:00.
Не пізніше.
У нас мало часу.
Напиши Дреї, щоб чекала біля «Парк і Ґарві», і що мені потрібен алкоголь?
ДРЕА МІКАМІ ТИ ТУТ? Є РОЗМОВА
Я не розумію. Ти місяцями ховався.
Як уряд знайшов тебе?
Ти неправильно зрозумів. Мене не заарештували. Я здався.
Я тут чекаю на декого, але ця Циммер не дозволяє нам побачитися.
Чекай.
На кого ти чекаєш?
Капітана Дейлі. Він був у сховищі вранці.
Амуте, не знаю, як тобі сказати,
але Білл учора помер.
Що? Це неможливо.
Він благав мене зустріти його тут. Він у дорозі.
Про це я й попереджав Циммер.
Амуте, є одна пасажирка, Анджеліна. У неї є сила для цього.
Вона може змусити тебе бачити те,
чого насправді немає.
- Це не... - Ні, це її сила.
Анджеліна змушує людей робити те, чого вони б не зробили.
Речі, що можуть затопити човен...
Таку силу неможливо отримати. Звідки ти знаєш?
Бо я попався на такий самий фокус.
Анджеліна вбила мою дружину.
А потім вона змусила мене думати, що я бачу її, торкаюся.
Ґрейс була тут.
А потім сказала зробити дещо немислиме для мене.
Відмовитися від доньки.
І тепер вона змусила тебе зробити те, чого б ти ніколи не зробив - здатися.
То, кажеш, я не лише втратив друга...
Боже, я ще й покинув людей у сховищі напризволяще.
Але чому? Навіщо Анджеліні заманювати мене сюди? Що вона отримує?
Бо Циммер хоче привести всіх пасажирів в ізолятор.
Але всі її спроби до цього провалилися...
Боже.
А якщо вона скористалася сапфіром Анджеліни, щоб змусити інших здатися?
- Я можу йти? - Не зовсім.
Але другий пілот здався. Ми домовилися.
Ми домовлялися про всіх.
Амут не видає розташування сховища.
Я маю знати, де воно.
Я не знаю, де воно.
Залізь їм у голови й знайди.
Знайди сховище або застрягнеш тут назавжди.
Я бачила деякі підказки, коли була в думках Амута.
Телевізор.
Якась цифра на дверях. Гадаю, 408.
Чотириста вісім що? Кажи точну адресу.
Гаразд, я бачу вікно.
Вулицю назовні.
Знак. Дорожній знак.
Перехрестя вулиць?
Четвертої та...
Що? Четвертої і якої?
- Відчули? - Ти так близько.
Не переймайся. Це лише поштовх.
Це Анджеліна.
Вона і землю контролює?
Неправильне використання сапфіра спричиняє поштовхи.
Сховище. Не може бути. Я не дам їм повторити мою помилку.
Який у нас вибір?
Потрібно передати їм кодове слово, але охорона забрала телефон.
- Ти мені довіряєш? - Ага.
Добре.
Охорона! Покличте Циммер.
Що ти робиш?
Яке кодове слово? Кодове слово?
- Курник. А що? - Курник.
Зможемо зв'язатися з пасажирами до Анджеліни.
«Парк і Ґарві». Як у твоєму поклику.
Гаразд. Що далі?
Чекаємо на Дрею.
Чекаємо?
Коли це ти чекала чогось?
Ти збрехала, так?
Неправда. Правда. У мене був поклик,
але там був якийсь струмок, і я вирішила, що він неважливий,
тож подумала, що можна поїхати кудись.
- Непогано, Стоун. То що далі? - Краще не казатиму.
Трохи запізно. Звідки ти знаєш, де твій батько?
Старі звички.
Це найближча лікарня до ізолятора не по об'їзній,
тож автобус мав завезти його сюди.
Агов. Трохи зарано для фірмового мартіні Мікамі,
але сьогодні вихідний.
Що святкуєте?
Бачу, отримала повідомлення. Я не це мала на увазі, але зійде.
Для чого?
для дезінфекції.
для дезинфекції.
Я хочу, щоб ви зняли трекер.
І, Дреа, у тебе вихідний,
але поїздь, будь ласка, з ним.
Буду рада заплутати їх.
Що? Тобто ти хочеш, щоб я вирізав його?
І чого я очікувала. Дреа, допоможеш?
Так.
Так, отут.
Вибач.
Добре. Дістала.
Ось.
Гаразд.
Так, у тебе є кілька годин свободи. Куди підеш?
Спочатку знайду пластир.
Так, пощастило, що в цьому районі є лікарня.
Так, який збіг обставин.
Де б Анджеліна не була, у житлових блоках її немає.
Точно не бачив когось схожого на «маппета» Ісуса?
Я ж казав, що в групі A є новенький. Але знаю лише це.
ВХІД ЛИШЕ ДЛЯ ПРАЦІВНИКІВ
Гудіні, момент слави. Побачимо, як відчиниш двері.
Я на вашому боці, але усьому є межа.
Просто приклади картку.
Та ну, друже.
Мене можуть звільнити.
А це означатиме, що я не побачу Поллі...
Цього не буде.
Чому б не припинити?
І залишити тобі сапфір?
Я ж казав, мені чхати на сапфір. Я непокоюся...
Через кінець світу.
Боже, ти колись перестанеш грати в героя?
Якщо ми знайдемо сапфір, це може допомогти Поллі й дитині.
Лише подивимося.
Слово пластуна.
- Навіщо ви це робите? - Ви просили.
Я не вчора народилася.
Навіщо вам говорити з журналістами?
Хочете знати чому? Бо я втомився.
Від того, що люди бояться пасажирів.
- Може, так вони... - Що?
Побачать, що ми такі ж люди, як і вони.
Може, тоді припиниться цькування пасажирів.
Гадаєте, це спрацює?
Маєте кращі ідеї?
Після цих поштовхів я маю пояснити щось пресі.
Але, Бене, я одразу довідаюся про щось підозріле...
Так.
Ми заслуговуємо на відповіді. Зараз!
Вітаю.
Мене звати Бен Стоун. Я був пасажиром рейсу 828.
Чому річка червона?
Гаразд.
Я не відповідатиму на запитання про річку та поштовхи.
- Я знаю не більше вас. - То чому ви тут?
Нам потрібно знати хоч щось.
Так.
Зараз я стою перед вами не як пасажир,
а як людина.
Батько, брат, син,
людина, яка хоче того,
що й кожна людина на планеті - свободи.
Свободи жити так, як хочеться.
А ви заточили нас у цьому...
у цьому курнику. Без причини.
Без причини?
Не знаю, чому річка почервоніла, але це не наша провина.
- Ми цього не знаємо. - Так.
Тому я прошу вас.
Я благаю вас,
дозвольте нам вилетіти із цього курника й повернутися до друзів,
до близьких, до наших родин.
Повернутися до виконання місії. Не розділяти світ,
а зцілити.
Зцілися цим, виродку!
Пані Стоун?
Наскільки все погано?
Хороша новина - ваш батько вижив.
Є погана новина? Можна з ним побачитися? Поговорити?
У нього був обширний інсульт.
Обмеження притоку кисню викликало різні ускладнення,
зокрема й здатності говорити.
- Ви ж казали, що все добре. - Він вижив.
Це початок дуже довгої подорожі.
Йому знадобиться постійний догляд, місце для фізіотерапії.
Відновлення можливе,
але доведеться пожертвувати грошима й власним часом.
Знаю, ви сподівалися на кращі новини, тож я залишу вас.
Постійний догляд, місце.
Що мені робити? Я ув'язнена.
Але ти не сама. Розумієш?
Скажи, що я можу зробити. Я зроблю все. Куди його відвезти?
Байдуже куди. Я не зможу його побачити...
Я не покину його. Не можу.
Поліція! На землю!
Швидко!
- У коридорі чисто! - Чисто!
У спальні чисто.
Сховище покинули завчасно.
У сховищі було пусто.
Ніби хтось попередив пасажирів.
Гадаєте, я їх попередила?
Навіщо мені це? Я хочу на волю.
На столі стояла гаряча кава. Працював телевізор. Хтось попередив їх.
Кажу вам, це була не я.
Чому я маю вірити?
Без мене ви б не знайшли ту адресу.
Я виконала свою частину угоди. Час вам виконати свою.
Або що?
У моїй долоні - сила сапфіра.
Ви бачили, на що він здатний, коли я працювала з вами.
Не змушуйте направляти його проти вас.
Твоя правда.
Але я б хотіла побачити, на що я здатна із силою сапфіра у своїй руці.
Мені шкода. Тобі боляче?
Усе гаразд. Не хвилюйся.
Я хвилюватимусь.
Не варто. Усе гаразд.
Тобі добряче прилетіло.
Хвилюйся краще за пасажирів.
Саанві, Анджеліна... Човен, вона його топить,
а я не знаю, як її зупинити.
Ми робимо все, щоб схилити баланс на наш бік.
Як? Вона вбила Фіону й Дейлі.
Їхнє послання пропало разом із ними.
Потім вона маніпулювала Амутом. Почався землетрус.
Вона ледь не викрила сховище.
Лікарко Бал.
Кидайте все.
Вийміть із неї омега-сапфір.
Ви не можете! Бог наділив мене ним. Я потрібна йому.
Хто це дозволив?
- Заспокойте пацієнта. - Ні!
Ми не знаємо, які клінічні наслідки
вилучення сапфіра.
Ви бачили, який безлад спричинила Анджеліна.
Поки він у неї, ми не знаємо, що ще вона зробить.
Що ви з ним робитимете?
Із сапфіром. Щойно ми його витягнемо, що ви робитимете з ним?
Люди з більшими повноваженнями вирішуватимуть це.
То ви не збираєтеся використовувати його, щоб зробити з покликів зброю?
- Бо коли майор... - Витягуйте його.
Тоді ми вирішимо, що з ним робити.
Лікарко Бал, ви можете бути частиною цієї процедури,
або стояти осторонь.
Готова?
Сапфір. Він рухається.
Куди?
- Як це? - Він зник.
Розріжте його й вийміть.
Не думаю, що вам судилося отримати його.
Він всмоктався в її тіло й розчинився у венах.
Його вилучення вб'є її.
Потрібно повідомити декого про невдачу.
Отямиться - приведіть до мене.
Добре. І що тепер?
Притулок біля мене чи «Беверлі»?
Неправильно віддавати його в притулок, коли є я.
Ти - ув'язнена. Сама так казала.
Навіть якщо пошуки Дреї пройдуть успішно й тебе випустять...
Ще один поклик?
Це той самий струмок. Раніше не впізнала,
але, думаю, він біля будинку Таріка.
Поклик вказує мені шлях.
Шлях? Мікаело, ти... Але ти маєш повертатися...
Джареде, поклик дав мені ще один шанс побути з татом.
Я не впущу його.
Добре.
Якщо ти цього хочеш.
- Я з тобою. - Що?
- Куди далі їдемо? - Ні.
Так ти допомагатимеш утікачці.
Ти сам будеш утікачем.
Я не прошу псувати собі життя.
Знаю, що не просиш. Я сам прошуся.
Може, це наш шанс.
Ми були б разом, якби літак не зник
і не позбавив нас можливості.
Я не дозволю цьому повторитися.
Ти впевнений?
Ти не мусиш іти на таке.
Я завжди був упевнений.
Різниця лише в тому, що зараз
я йду за тобою.
Вибач, це ніяково.
Ні. Я з цим ніяк не пов'язана, тому мені не ніяково.
Так, і...
Ми всі знаємо, що між нами давненько нічого не було.
О так. Ні, це...
Ніколи нічого такого не було. Узагалі нічого не було.
Однак я тут думаю, що робити
з першим у світі 40-градусним трекером,
бо я не думаю, що ти повернешся.
Скажи Бену, що я люблю його, і мені шкода лишати його самого капітаном човна,
але поклик хоче, щоб я була з татом.
Він зрозуміє.
У пасажирів ще є я.
Час їхати. Я поведу.
Чорт, вибач. Ти написала. Там...
Так, я навіть не... Я навіть не пам'ятаю, що там було.
Детективе, бережи себе.
Ти теж.
У нас є перекис водню?
Можеш принести зі складу?
Ти чув? Стоп, ти куди?
- Це антидот для поклику. - Часу мало. Можна вставити його в катетер?
Бене, припини.
Ми повинні.
Потрібно не дати їй користуватися сапфіром.
Так не можна. Потрібно провести тести.
Саанві, поки в Аджеліни є сили створювати несправжні поклики,
ми всі в небезпеці.
Якщо не скористатися цією можливістю,
усьому людству загрожуватиме небезпека.
Вона вбиває нас.
Це теж вбивство. Я мало не померла, коли ввела собі антидот.
У неї ж сапфір у венах.
Ми не знаємо, наскільки це небезпечно.
Ти ж знаєш цю жінку. Вона монстр.
- Якщо я можу забрати силу, я повинен. - Бене.
Агов. Ні!
Все скінчено, Анджеліно. Поки ти жива, ти не зможеш кривдити інших.
Годі, будь ласка. У мене є лише ця сила та поклики.
- Не забирай їх. - Ти забрала мою дружину й доньку.
Ти маєш відчути те, що відчував я.
Біль, Анджеліно. Біль.
Бене, чекай, ми не...
Мік!
Мік.
Усе гаразд? Мік?
Допоможіть! Будь ласка, мені потрібно вибратися звідси.
Звідси вийду лише я та сапфір.
Ти вкрала його в мене. Тепер я заберу його.
Ти не розумієш. Тобі потрібен не сапфір.
А я.
Не вставай.
Я не можу...
Мене не мають побачити.
Якщо хтось побачить мене й дізнається, що я допоміг вам, мене звільнять.
Добре.
Я допоможу.
Ходімо.
Я виведу нас з Азкабану, але потім мені допоможеш.
Агов, далі твоя репліка. Знаєш, куди ми могли б піти?
Гадаю, я знаю одне місце.
- Я можу тобі довіряти? - А я тобі?
Гаразд.
Буде цікаво. Гаразд. За мною.
- Усе гаразд? - Так.
- Що ти робиш? - Перевіряю своє ДНК.
Поглянь на свою руку.
Що це таке?
Схоже на мій висип,
який з'явився після ін'єкції антидота.
Боже, Бене.
Поклики зникли.
Що? Неможливо.
Ні, результати такі ж, як і в мене після тестів.
Ніби всім увели сироватку. У всіх зникли поклики.
- Неможливо. Повтори тест. - Та хоч тисячу разів.
Вони зникли. Поклики зникли.
Я потопив човен.
Саанві, ти попереджала мене,
але я, як скажений, хотів зупинити її.
Я все зіпсував.
Її крики. Її крик...
замкнув рецептори, що сприймали поклики.
Боже мій.
Я дав їй утекти.
Що сталося?
- Мій тато в нормі? - Так.
З ним усе гаразд. Ми теж у нормі.
- Як почуваєшся? - Голова болить.
Ця рука? Болить?
Я навіть не знаю, що...
Що сталося?
Не знаю, Мік. Ти знепритомніла.
Було страшно.
Це Циммер. Просить тебе повернутися в ізолятор.
Пасажири втратили поклики.
Це щось змінює? Хочеш повернутися?
І що робити? Поклики зникли. Вони...
До того ж мій тато тут. Я йому потрібна.
Я в боргу перед ним.
І перед тобою.
ПОДУМАЛА, ЩО ТИ МАЄШ ЗНАТИ
Ти точно цього хочеш?
Тут ми в безпеці. Я бачила їхніми очима.
Це тут.
Так. Може, варто було залишитися...
Не стріляйте!
Ми пасажири, як і ви. Місце 24D.
Місце 33Е. Не стріляй.
Це Ті Джей.
Ті Джею, ти в нормі?
Ні. Якщо Олів має рацію, то ніхто не в нормі.
На карті Світ є червона річка.
Зранку вона передала мені оце. Це якось пов'язано.
КОЛОДА АЛЬ-ЗУРАС
СВІТ
Уже мають бути результати тестів води.
Боже. Водорості Peyssonnelia. Так багато? Так швидко?
Що таке? Скажи.
Річка змінила колір не через кров Дейлі, а через червоні водорості.
Але єдина річ, яка може спричинити такий ріст водоростей, -
гідротермальне джерело в земній корі.
Наче під нами вивергається вулкан?
Лікарко Бал, ходімо зі мною.
Ні, у мене є робота...
Більше ні. Вас переводять.
Переводять... Не чіпайте мене. Куди переводять?
- Секретна інформація. - Ви не можете її забрати.
Вам навіть бути тут не можна, пане Стоун.
Якщо не хочете в карцер, відійдіть.
- Агов! - Не чіпайте. Бене!
Саанві, я все виправлю. Я поговорю з Венсом. Усе буде добре!
Саанві, усе буде добре!
Що це було?
Вони на крок попереду.
Не лише Саанві могла виявити, що під Нью-Йорком є вулкан.
Може, лише вона знає значення цього.
Дивись.
Карта Світ.
СВІТ
Червона річка веде до вулкана.
Воно намагається нас попередити.
Настає кінець світу.
І ми знаємо, як саме.
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський