SERIÁL NETFLIX
V předchozích dílech…
Leť nad tím.
Nahoru.
- To nestihneme. Proletím to. - Cože?
Není to jen seznam sledovaných.
NSA monitoruje všechno, co děláme.
Musíme odhalit jejich lži a taky lidi, kteří je říkají,
počínaje Robertem Vancem.
Mají Vanceova syna.
Kdo tě poslal? Michaela? Řekni té zrádkyni…
Pusť ho!
Ty jsi taky z 828?
Jo. Vidíte to, co vidím já?
Nejsem připravená umřít, Bille. Prosím.
Kdo mluví o umírání?
Chápu, že její případ je uzavřen,
ale mám informace, které dokazují, že moje dcera žije.
Nejspíš je v New Yorku.
Ne, nepřepojujte mě.
Už jsem s tím oddělením mluvil. Přijmou mě, až…
Idioti. Bez urážky.
Já už nejsem policistka.
Může Zeke přinutit někoho jiného, aby cítil empatii?
Takhle to nefunguje, ale můžu mu zavolat a říct mu…
Chci, aby tu stopu sledovali, dokud je čerstvá.
- Zkoušel jsi zavolat Jaredovi? - Jo. Hodněkrát.
Dobře. Jsem tu pro tebe. Cal a Olive jsou připraveni pomoct…
- Neslyšel jsi ten hrom? - Nic jsem neslyšel.
Muselo to být volání.
Nemá to nic společného s Eden.
Jak to můžeš říct? Měl jsi volání, které tě k Eden dovedlo.
Ne, dostalo mě pár metrů od ní. Mohlo mě dostat přímo k ní.
Myslel jsem, že Eden bydlela u Anny kvůli Aaronovi a tvému manželovi,
ale teď musíme následovat skutečné informace.
- Posíláš to Saanvi? - Jo.
Ta jizva vypadá dost drsně.
Jsi úplný drsňák, víš?
Vypadáš jako z ulice.
To ne.
Henry mi řekl, že jsem drak, než se to na mě přeneslo.
Myslím, že bys byl super drak.
Jsem kluk, který zmizel a pak se vrátil o pět let starší
bez vzpomínky na to, kde jsem byl a proč jsem tam byl.
To nezní moc na draka.
Možná ti má ta jizva pomoct to zjistit.
Já nevím. Prostě mám pocit, že lovím poklad bez mapy.
Takže říkáš…
Čeká nás důležitá honba za pokladem.
Velmi důležitá honba za pokladem.
X označí místo.
Kruh s tečkou uprostřed.
Pavouci ti lezou po zádech.
Všude proudí krev.
To jsem učil Eden.
Bože, je mi hrozně,
že jsem tátovi řekla, ať toho nechá.
Aby přijal, že je Eden mrtvá.
Já to udělal taky.
Když jsi byl pryč, tak bez ohledu na to, co kdo říkal,
jsem…
vždycky věděla, že tam pořád jsi.
Věděla jsem, že jsi naživu.
S Eden…
jsem to nikdy necítila.
Pořád to necítím.
Ahoj. Podkrovní tým potřebuje víc kávy.
Něco, co se dá pít, udělám ji.
Jak to tam jde?
Slyšíte ten hrom?
- Jak bych ho mohl přeslechnout? - Já jsem nic neslyšela.
O co asi jde?
To nevím.
Ale Saanvi chce, abych přišel.
Něco o černé skříňce. Je to možné?
- Jo, stojí to za to. - Dobře.
Hned se vrátím.
Ne! Ty kryso!
Ne. Jsem drak.
Jdu tam.
Bene! Jared je tady! Díky.
Po čtvrtém telefonátu jsem věděl, že mám po dni volna.
Jo.
Konečně. Mám novou stopu po Eden.
Ale policie se se mnou setká až příští týden.
Bene, uzavřeli ten případ.
Mýlí se a teď mám důkaz.
Tohle nakreslila Eden.
A tohle je dům dalšího cestujícího.
Eden a Angelina tam před pár dny byly.
Cože? Která cestující?
Anna Rossová.
Máme všechno, co potřebujeme pro nové vyšetřování.
- Okrsku se to nebude líbit. - Jarede.
Když jsem pohřbil Grace, slíbil jsem si, že přivedu naše dítě domů.
Nikdy jsem nebyl tak blízko.
Musíme obejít okrsek. Za hodinu se sejdeme na úřadu.
Úřad nám nepomůže.
Eden není cestující a je pohřešovaná osoba.
Nikdo nebude agresivnější v hledání cestujícího kvůli vraždě.
A tvoje bývalá partnerka z toho může udělat prioritu.
To je úžasné. Musím si vzít vzorek.
Než na mě půjdeš se skalpelem, máš nějaké novinky?
Henry říkal, že černá skříňka je pro tebe, takže si ji poslechni jako první.
Našla jsi něco dalšího?
Jsem k sobě upřímná. Pomaleji.
- Slyšíš to? Vance to neslyšel. - Pomaleji.
- Dobře. - Vrať se. Zachraň ji.
Zachraň ho.
Saanvi.
- Poslední šance. - Osvoboď je.
Všechno spolu souvisí.
Jsi v pořádku?
Dobře, myslím, že něco máme.
Jak to, že jsou volání nahraná na černé skříňce?
Jsou ukryté v 6,2vteřinovém segmentu ultra nízké frekvence zvané ULF.
Bylo to nahráno za letu.
Něco z těch šesti vteřin na tebe působí.
Musíme zjistit, co se v tu chvíli při letu stalo.
Ale otázka je, jak to zjistit.
Ahoj.
Objala bych tě, ale asi se někdo dívá.
- Nejspíš. - Kde je tvůj bratr?
Jeho auto je plné plakátů s Eden, takže jsme jeli odděleně.
- Jared říkal, že tahle stopa je pravá. - Jo, myslím, že tohle by mohlo být ono.
To je z Dillon's Coffee? Tam to miluju.
Narazila jsem na to jen proto, že je to naproti Jaredova domu.
Je divné, že jsi šla na kafe tak daleko.
Sakra.
Potichu. Jestli zjistí, že to celou dobu víš, bude šílet.
- Dobré ráno. - Ahoj.
- Mikami, jsi v obraze? - Jo.
Dobře. Co teď?
Vezmu si tvoji zprávu, podám stížnost, pak můžeme vyšetřovat.
Až tam dorazíme, čeká tě výslech. Nejsme přátelé. Rozumíš?
Tak jo, jdeme.
Cože? Amuta? Kopilot 828?
Co je s ním?
On je ten hrom.
- Musím s ním mluvit. - Proto tu nejsem.
Máme Bena. Máš záchranný člun.
Amuta bude venku za pět minut.
- Dobře. Postarej se o něj. - Jo.
Tudy.
Nikdo nemá rád úřad.
Ale když uděláme, co chtějí, dodržíme schůzky,
nechají nás na pokoji.
- Můžu tu zůstat, jak dlouho chci? - O to právě jde.
Udělali jsme z penzionu útočiště pro cestující.
Díky. Jsem tak osamělá.
Dá se tu dělat spousta skvělých věcí.
Zahradničíme, sklízíme med a chráníme se navzájem.
Pamatujte, že pokud máte volání, máte možnost je ignorovat.
Musíme být silní.
Je někdo nahoře?
Nechal jsem tam otevřené okno. Nejspíš to bude veverka.
Dobré ráno, maličká.
Ahoj.
Eden, tohle je ten hodný muž, co zachránil doktora,
který ti zachránil život.
Vytáhl ho z vody, když se topil.
A teď ti zase pomáhá.
Pomáhá nám.
- Omlouvám se za ty dveře. - Musíte být potichu.
Moji lidé jsou celý den dole.
Já vím. Myslela jsem…
Nesmí vědět, že tu jsi.
Nebudou mít pochopení a já je o to nebudu prosit.
Co kdybych to vypral?
To je v pořádku. Já jsem…
Celé špinavé.
Nezapomeň, že tu nejste.
828 ÚŘAD, ODDĚLENÍ NYC
Kapitáne. Michaela Stoneová.
Stoneová. Jasně, detektiv.
Už ne, ale vypadá to, že stále létáte.
Soukromé tryskáče.
Šéf se chlubí, že má pilota 828,
nevadí mu, že mi tady musí všechno odsouhlasit,
když chci do New Yorku.
Vím, že jste viděl to, co já. Blesk. Máme stejné volání.
Letím do Teterboro. Mám práci.
Nemůžeme se k tomu otočit zády.
- Omlouvám se. Na tohle nemám čas. - Prosím!
Amuto! No tak. Ne…
Tohle je seznam oblečení, co měla u sebe.
Anna Rossová žije ve Forest Hills?
- Jo. - Podívejte se.
Knihovnice tam nahlásila ukradený telefon.
Podezřelá je žena s batoletem.
Běloška, kolem 20 let, 155 centimetrů, hnědé oči, blond vlasy.
Anna říkala, že Angelina má pořád dlouhé kaštanové vlasy.
Podezřelá nechala na toaletě sadu na odbarvování vlasů.
Možná je to ona.
- Je na útěku. Změnila svůj vzhled. - Knihovna. Jdeme tam.
Vím, že to je nepříjemné, ale musíš tu zůstat, potřebujeme pracovat.
Opravdu. V pohodě?
Jo.
Hej!
Kdo jsi?
Víš, kde je moje dcera?
828 magor.
Ty teda umíš mluvit.
Měli bychom udělat vězeňského Shakespeara. Byl…
Jo!
Jeden cestující právě odmítl sledovat naše společné volání.
To mě mrzí.
- Kde je táta? - Sleduje stopu s Jaredem a Dreou.
Dobrou stopu. Co děláte vy?
Saanvi našla část černé skříňky, která nahrála všechna volání.
- Dokud letadlo nezmizelo v Eurece. - Cože?
Jo. Tvoje, moje, Benovy, Calovy, tucet dalších, všechny na sobě…
je to jen šest vteřin.
Snažím se zjistit, co se v tu chvíli stalo v 828.
Díváme se na počasí, protože to bylo během turbulence.
Když blesk zasáhl letadlo.
A všechny ty hromy.
Ten, kdo mě odpálkoval, byl kopilot.
- Ve volání byly hromy a blesky. - Musíme s ním mluvit.
Snažila jsem se, ale odlétá do Teterboro.
Můžeme ho nějak zastavit?
Proto jsem tady.
Policie. Ukradli vám telefon, madam?
Myslela jsem, že bude trvat déle, než se ozvete.
Jsou vám povědomé?
POHŘEŠOVANÉ DÍTĚ
Tuhle ženu jsem viděla. A tohle vypadá jako ta holčička.
- Dva roky pohřešovaná, ale její matka… - To není její matka.
Její rodina touží po stopách.
Málem jsem ten telefon nenahlásila,
ale něco na chování té ženy a barvení vlasů na toaletě mě znepokojilo.
Udělala jste dobře.
Vidím hodně lidí na dně, ale zaujalo mě to dítě.
Byla tak milá. Vlastně mi dala dárek.
Nakreslila mi to, zatímco její máma…
ta žena použila tento počítač.
Historie byla vymazána.
Můžeme si ten počítač půjčit? Forenzní se na něj podívá.
- Musela bych získat svolení. - Nemáme čas. Prosím.
Dobře.
- Mám otevřený port přes APIS firewall. - Dobře. Potřebuju pět minut.
Máš dvě minuty.
Potřebuju dvě minuty.
Pozastaveno do doby, než bude provedena osobní autorizace.
Kapitáne Amuto, dostavte se do FAA pro speciální případy…
Alonzo, můžeš tam dát naši adresu?
Páni, ty ho pošleš sem? Odvážné.
Kapitáne Clarku, už nemáte povolení ke vzlétnutí.
Všechno máš čisté, Eden.
Ještě teplé. Co na to řekneme?
Děkuji.
Napadlo mě, že bychom mohli zavolat anonymní tip.
Aspoň dát Stoneovým vědět, že je naživu. Nebo jim ji vrátit?
Jsem jediná rodina, kterou ta holčička zná.
Je nám souzeno být spolu.
Protože jsi ji unesla?
Eden a já jsme propojené způsobem, který znamená víc než krev.
Myslím, že začínáme sdílet stejná volání.
Mám chránit lidi, co tady mám, ukrývání uprchlíka je vystavuje nebezpečí.
Dám ti jídlo a peníze, ale ráno musíš jít.
Jsem tak blízko, Grace.
Přísahám.
Eden?
To jsi ty.
- Zahrajeme si hru. - Dobře.
Eden. Jsem tady.
Táta je tady.
Ne.
Ne!
Eden!
Volání byla v našich hlavách, jak se mohly nahrát?
ULF.
Ultra nízká frekvence.
- Tohle bude bolet, že? - Jenom trochu.
Co jste to udělala? Tohle rozhodně není FAA.
Amuto, doktorka Bahlová a Gabriel.
Jak se opovažujete vměšovat do mých letů a ohrožovat moje živobytí?
Snažím se chránit cestující, a to je i vaše povinnost.
Moje povinnost skončila, když jsem vystoupil z letadla.
Volání říkají něco jiného.
Myslíme si, že vaše volání souvisí s bouří při letu 828.
Jen dva lidé viděli, co se blíží,
a dostali nás na druhou stranu. Vy a kapitán Daly.
O Billovi Dalym nemluvím.
Vymažte můj status, nebo zavolám na úřad a nahlásím vás.
Máme černou skříňku.
Stačí, když si to poslechnete, slibuji, že pak váš let napravím.
Dobře, zlato, budeme hrát hru.
Máma bude kreslit obrázek a chci, aby ses snažila
a nakreslila stejný obrázek.
Dobře.
Dobře, ukaž.
Dobře. To je dobrý pokus.
Zkusíme to znovu. Dobře?
Mám hlad.
Eden, no tak. Už jsi to zvládla. Vím, že to zvládneš.
Jsme propojené. Jen si to musíš uvědomit.
Teď přemýšlej, co máma kreslí, a nakresli to.
Zvládneš to?
Proč neposloucháš? Prostě nakresli, co kreslí máma.
Ne.
Pojď, Eden. Jsem tady.
Eden, táta je tady.
Jestli to neuděláš správně, nebudeme kreslit.
Nemůžeš si kreslit, co chceš.
- Všechno v pořádku? - Nevěděla jsem, že tu jsi.
Díky moc.
Eden je trochu hladová a mrzutá.
Víš, jaké jsou děti.
Nikdy jsem nic takového neviděl. A ty?
Nikdy. Leť nad tím. Nahoru.
Proč to poslouchám?
Už to bude.
To nestihneme. Proletím to.
Cože?
Zrychlujeme na 300 uzlů.
Jsi si tím jistý?
Prosím, vypněte to!
Mohl jsem mu zabránit.
Věděl jsem, že jsme měli letět nad bouří, ne skrz ni,
ale nic jsem neudělal.
Zničil jsem téměř 200 životů.
- Nikdo nemohl… - Přestaňte.
Není nic, co byste mohla říct, abych toho nelitoval.
- Můžu jít? - Můžete počkat?
Našli jsme něco na nahrávce a potřebujeme, abyste to slyšel.
Pomaleji.
Vrať se. Zachraň ji.
Zachraň ho. Poslední šance. Jsem k sobě upřímná…
Všechna volání jsou nahraná v černé skříňce.
Ale…
ale jak?
Let 828. Samé překvapení.
Pamatujete si, co se stalo během těch pár vteřin bouře?
Vím přesně, co se stalo.
V tu chvíli jsme zemřeli.
Jak to víte?
Amuto, co nám neříkáte?
Všude byly blesky a zasahovaly nás znovu a znovu.
A pak se před námi
všechny blesky spojily do obrovské koule čistého světla
a my jsme do ní vletěli.
To jsme nemohli přežít.
To muselo být děsivé.
Bylo to nádherné.
Cítil jsem, jak mě ovládá pocit klidu. Klid, jaký jsem nikdy nezažil.
Během bouřky? Já jsem byla docela vyděšená.
Protože jste to neviděla.
Jen já a Daly. On jediný tomu rozuměl.
A teď je mrtvý.
Možná není.
Jak to myslíte?
Před dvěma lety.
Pomozte mi!
Kde je?
To nevíme.
Po přistání 828
byl Daly úplně posedlý.
S prokázáním jeho neviny.
Ne. Šlo o víc. Chtěl se vrátit.
Chtěl znovu cítit ten klid.
Naléhal na mě, abych se přidal, ale byl čím dál tím víc nepříčetný.
Po 828 jsem strávila s Dalym hodně času. Byl cílevědomý.
Byl nezpůsobilý.
Víte, co je náplní práce kopilota?
Převzít řízení, když je pilot nezpůsobilý.
To jsem neudělal.
Neudělal jsem to v letadle, když jsem věděl, že nás zabije,
ani potom, když jsem mu mohl jeho posedlost rozmluvit.
Nikdo nevěděl, co udělá.
Já ano.
Volal mi to ráno, než to letadlo ukradl.
Nezvedl jsem to, protože už jsem ho měl dost.
Měl jsem mu pomoct. Mohl jsem ho zachránit. Zachránit tu ženu.
Každý den s tím žiju.
Taky jsem jednou zklamala někoho, koho jsem kdysi milovala.
Byla to moje nejlepší kamarádka. Přišla o život a nikdy si to neodpustím.
Víte, co je hrozné?
I po tom, co udělal…
Chybí mi.
Byli jsme si velmi blízcí.
Nedokážete si představit, jaké je létat bez vašeho pilota.
Díky, Olive.
Nemáš zač.
Tati, dívám se na mýty o ztracených dětech…
Olive, na tohle nemám čas.
Možná to pomůže.
Eden byla blízko řeky.
Ježíši, Olive!
- Promiň. Snažila jsem se… - Co?
Chceš mi ukázat obrázky v knize? Dej to všechno pryč.
- Pomůžu ti… - Ne, potřebuji být sám.
Tati?
Tati, co to děláš?
Musím ty kresby uchovat, než zase zmizí.
Tati, prosím…
Jsem spojený s Eden. Copak to nevidíš?
Ne.
Ne, nevidím. Nechápu, co…
X označí místo.
Kruh s tečkou uprostřed.
Pavouci ti lezou po zádech.
To jsme dnes ráno zpívali.
Tati, já ji cítím.
Cítím ji.
Takže když Eden dostane volání, tak ho nakreslí?
Stejně jako Cal.
Tady je ten větrný mlýn, který se mnou sdílela.
- Nevím, co je tohle. - Volání o květech, co měla Mick.
Takže tohle je ten oblak popela, co jsem viděl.
Musela být vyděšená. Kéž bych tam mohl být s ní.
Ať je kdekoli.
Co bys chtěl, aby nakreslila?
Opravdu.
Dej to tam.
Čemu se chichotáš, smíšku?
TÁTA
Ne, to… Mluví s tebou?
Eden, ty nemáš tátu. Říkala jsem ti to.
Proč se s ním spojuješ? Jsi propojená se mnou!
Eriko! Honem! Celé zábradlí spadne!
Kvůli vám nemůžeme sehnat práci.
Svět se netočí kolem tebe. Nechodil jsi na kontroly.
- Můžu s někým mluvit? - Se spoluvězněm.
Přestaň zírat. Sotva tě sem pustili.
Musí být náročné sledovat, jak se chovají k lidem.
Neužívám si to, ale už jsi byl v utajení.
To byla jenom sranda. Tohle je úplně jiná liga.
Jo, je to stejná hra,
ve které moji babičku nutili spát ve stáji
na závodišti Santa Anita během druhé světové války.
Dělám pro lidi z 828 to, co si přeju, aby tehdy někdo udělal pro ni,
než k tomu došlo.
Rozumím.
Co se ti stalo?
Náhodou jsem narazil do pěsti.
To se tu stává často.
To mě mrzí.
Zřejmě tu nejsi kvůli okurkové vodě.
Co se děje?
Jsem v těžké situaci.
To říkáš vězni?
Je tu někdo, komu pomáhám,
ale nevím, jestli bych jí měl pomáhat.
Myslel jsem, že jsi pomohl všem.
Musela udělat něco hrozného, abys takhle váhal.
Je to Angelina?
Sakra. Ty schováváš psychopatickou vražedkyni?
Zatáhlo mě do toho volání a má s sebou dítě.
Dítě Bena Stonea?
Řekl jsem jim, že u mě můžou přespat, ale Angelina je nevyzpytatelná.
Ta holčička kreslila pavouky
a Angelina vyletěla a zmačkala papír. Bylo to agresivní.
Myslím, že ji musím udat.
To je asi dobrý nápad.
Ale mohla by tě obvinit z vraždy.
Nic jsem neudělal. Špatně pochopila, co jsem řekl.
Možná budeš mít soucitnou porotu.
Nezabaví ti dům a nezatknout všechny, ne?
To nemůžu riskovat.
Co mám dělat?
Nemáš na výběr.
Musíš Angelinu a to dítě ukrývat.
Když udáš Angelinu, ohrozíš všechny v domě.
Když Angelina a Eden odejdou,
tak vystavíš tu holčičku nebezpečí.
Pokračuj v tom.
Dokud něco nevymyslíme.
No tak. Jdeme.
Díky.
Musíme držet při sobě.
Málo lidí ví, jak jsou volání hrozná.
- Díky. - Nemáte zač.
Snažím se přijít na to,
proč jste nikomu nechtěl říct, co jste viděl.
Prozradila byste, že jste měla ohromující pocit klidu,
když jste letěla s 200 lidmi na jistou smrt?
Už by vás nikdy nenechali vkročit do kokpitu.
Ale proč nemluvit s cestujícími?
Všichni jsme zažili věci, kterým nikdo nerozumí.
Ale nikdo jiný neviděl to, co já a Daly. Byli jsme jediní.
Vlastně to není pravda.
- Gabrieli, myslím, že… - To nic. Můžeme mu věřit.
Jsem Cal Stone.
Byl jsem na 828 a viděl jsem to samé.
Viděl jsem to světlo a všechno to dávalo smysl.
Ano. Přesně tak. Dávalo to smysl.
Ale bylo to před námi. Jak jsi to mohl vidět?
Viděl jsem to z okna před turbulencí. V dálce.
- Takovou zářivou bílou záři. - Takhle bouře nefungují.
Nedohoní vás, když letíte 800 kilometrů v hodině.
Ledaže by…
Pronásledovala nás.
- Panebože. - Nevletěli jste do bouře.
Přiletěla na nás. Vybrala si nás.
Před dvěma lety jsem se dotkl ocasu letadla a zmizel jsem.
Myslím, že jsem se vrátil do toho světla, které jsme viděli.
- Musím si na to vzpomenout. Prosím… - Nevím, jak ti pomoct.
Když jste o tom s Dalym mluvili… O čem jste mluvili?
O klidu a zmatku po té záři.
Měli jsme pro to výraz.
Verš z básně o létání.
Říkali jsme tomu dlouhá, blouznící, hořící modř.
Cože?
Dlouhá, blouznící…
hořící modř.
Vidíš to?
Není to úžasné?
Proč se vracet zpět?
Kvůli mámě.
Něco se jí stalo. Je zraněná.
Nemůžeš ji zachránit. To víš.
Chci se vrátit k rodině.
Ale když odejdeš, zapomeneš na všechno, co teď víš.
Nech ho jít.
Je v pořádku se vrátit, Cale. Už máš odpověď.
Počkej! Máš být tady.
Ne, nemá.
Je potřeba něco udělat.
Vím, co se stalo, když jsem se dotkl toho ocasu.
Byl jsem zpátky na 828 s Dalym a Fionou.
Počkej. Určitě?
Daly nechtěl, abych odešel. Chytil mě.
Proto se vrátil ve stejnou dobu? Vrátil se s tebou?
Možná. Myslím, že nechtěl.
- Určitě jsi tam byl? - Vím to.
Bylo to tak povědomé.
Daly si dělal starosti.
- Bál se, že na něco zapomenu. - Na co?
Nejsem si jistý.
Fiona řekla, že už odpověď mám.
Tehdy to dávalo smysl, ale teď nevím.
Přijdeme na to.
Můj letový status byl magicky obnoven.
To je jediné, co dnes není magie.
- Za pár hodin můžete vzlétnout. - Děkuji.
Hej.
Přestaňte se cítit provinile. Kapitán Daly a Fiona někde jsou.
Nemůžu uvěřit, že to říkám, ale jsem rád, že jste mě zastavila.
Není to nic osobního, přísahám. Je to pro nás. Je to pro cestující.
Mluvíte jako opravdová kapitánka.
Let 828 má štěstí, že vás má u kormidla.
To nevím, ale…
Já vím.
Řekni to.
Zkontrolovali jsme všechna vyhledávání v počítači. Samé slepé uličky.
- A co telefonní vysílače? - Zkusili jsme všechno.
Budeme hledat dál, ale zatím…
Díky.
Najdeme ji, tati.
Já vím.
Můžeš to dát nahoru?
Tam ne.
Je to volání.
Patří k těm ostatním.
Chvíli mi trvalo, než jsem zase začal věřit.
Volání by přece jen mohla zachránit tvou sestru.
Lechty, lechty!
Co na to řekneme?
Díky.
Můžete tu zatím zůstat.
Rozhodl ses správně.
Eden je náš anděl strážný.
Tohle je náš nový domov, holčičko. Navždy.
Slyšela jsem o tom.
Jak se držíš?
Měl jsem volání. Bylo to hrozné.
Všechno pohltil popel a zkáza.
A pak se stalo tohle. Bylo to…
krásné.
Jako by tu byla.
To je skvělé. Znamená to, že jsi stále blíž.
Jo, ale proč mě volání nepřivedlo přímo k ní?
Pomohlo to už tolika lidem.
Já nevím.
Proto jsi mnohem lépe vedl záchranný člun,
kdyby se tě na to někdo zeptal,
řekl bys něco inspirativního nebo uklidňujícího, ale já…
Tehdy jsem byl jiný člověk.
Ne. Jsi pořád stejný člověk.
Jen jsi pohřbený pod velkým zármutkem.
Let 828 nebyla nehoda.
Musíme spolu zachránit pasažéry.
Je to náročné bez mého kopilota.
Slíbil jsem to Grace.
Přísahal jsem jí, že najdu Eden. Nemůžu to vzdát. Nemůžu.
To bych po tobě nechtěla.
Ale vím, že Eden najdeme. Nepochybuju o tom.
Takže doufám, že až splníš svůj slib Grace,
získám svého kopilota zpět.
ULF A KOMUNIKACE V ŽIVOČIŠNÉ ŘÍŠI - SAVCI
PÁVI
Ahoj, profesore Nudaři.
Dlouho jsme se neviděli.
Eagane.
Nechyběl jsi mi.
Co sakra chceš?
Nejde o to, co chci já. Jde o to, co chceš ty.
Bene Stone, mám skvělé zprávy.
Tvoje holčička je naživu.
Vím přesně, kde je.
Překlad titulků: Markéta Schlemmerová