‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים של "מניפסט"...‬
‫טוס מעל זה. למעלה.‬
‫אין זמן. אני אטוס דרך זה.‬ ‫-אתה מה?‬
‫זאת לא סתם רשימת מעקב.‬
‫במתקן ה-NSA הזה מפקחים אחר כל מעשינו.‬
‫עלינו לחשוף את השקרים שלהם ‬ ‫ואת האנשים שמפיצים אותם,‬
‫ולהתחיל עם הממונה, רוברט ואנס.‬
‫טוב שבאת. בנו של ואנס בידיהם.‬
‫מי שלח אותך לכאן? מיקלה? ‬ ‫תגיד לבוגדת הזאת...‬
‫עזוב אותו!‬
‫גם אתה מטיסת 828?‬
‫כן. את רואה את מה שאני רואה?‬
‫אני עדיין לא מוכנה למות. בבקשה.‬
‫מי אמר משהו על למות?‬
‫אני מבין שהתיק שלה נסגר באופן רשמי,‬
‫אבל יש לי מידע חדש שמוכיח שהבת שלי בחיים‬
‫וייתכן שהיא עדיין בניו יורק.‬
‫לא, אל תעביר אותי.‬
‫דיברתי עם המחלקה הזאת.‬ ‫הם לא ייפגשו איתי עד...‬
‫אידיוטים. מבלי להעליב.‬
‫אני כבר לא במשטרת ניו יורק.‬
‫זיק יכול להכריח אדם אחר לקרוא מחשבות?‬
‫הכישורים שלו לא פועלים ככה,‬ ‫אבל אתקשר אליו ואומר לו...‬
‫אני צריך שהמשטרה תבדוק‬ ‫את המידע כל עוד הוא בתוקף.‬
‫ניסית להתקשר לג'רד שוב?‬ ‫-כן. שוב ושוב ושוב.‬
‫בסדר. טוב, תראה, אני כאן בשבילך.‬ ‫קאל ואוליב מוכנים לעזור ברגע...‬
‫לא שמעת את זה, את הרעם?‬
‫לא שמעתי כלום.‬
‫אז זאת בוודאי הייתה קריאה.‬
‫אין לזה שום קשר לעדן.‬
‫איך אתה יכול להגיד את זה?‬ ‫בזכות קריאה הגעת לעדן.‬
‫לא, הקריאה הובילה אותי כמעט לעדן.‬ ‫היא הייתה יכולה להביא אותי עד אליה.‬
‫גיליתי שעדן הייתה בבית של אנה‬ ‫רק בזכות אהרון ובעלך,‬
‫אבל עכשיו יש מידע ‬ ‫מהעולם האמיתי שניתן לבדוק.‬
‫שולח את זה לסאנבי?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע, הצלקת הזאת נראית ממש מגניבה.‬
‫היא הופכת אותך לבחור קשוח, אתה יודע?‬
‫כמו מישהו שחבר בכנופיה.‬
‫ממש לא.‬
‫הנרי אמר לי שאני דרקון ‬ ‫לפני שזה הועבר אליי.‬
‫לדעתי, אתה תהיה דרקון מגניב.‬
‫טוב, אני בחור שנעלם ‬ ‫ואז חזר מבוגר בחמש שנים‬
‫בלי זיכרון על איפה הייתי או למה הייתי שם.‬
‫זה לא נשמע לי ממש מתאים לדרקון.‬
‫טוב, אולי הצלקת אמורה לעזור לך לגלות זאת.‬
‫אני לא יודע. ‬ ‫אני מרגיש כאילו אני מחפש אוצר בלי מפה.‬
‫אז אתה אומר ש…‬
‫"אנחנו יוצאים לחפש אוצר‬
‫"חיפוש אוצר חשוב מאוד‬
‫"איקס מסמן את המיקום‬
‫"עיגול עם נקודה‬
‫"עכבישים זוחלים במעלה גבך ‬
‫"הדם ניגר בשטף"‬
‫לימדתי פעם את עדן את השיר הזה.‬
‫אלוהים, אני מרגישה נורא‬
‫שאמרתי לאבא להפסיק לחפש.‬
‫לקבל את העובדה שעדן איננה.‬
‫שנינו אמרנו לו.‬
‫כשלא היית פה, לא משנה מה מישהו אמר,‬
‫אני...‬
‫תמיד ידעתי שאתה עדיין איפשהו שם.‬
‫ידעתי שאתה עדיין חי.‬
‫ביחס לעדן,‬
‫אף פעם לא הרגשתי את זה.‬
‫ועדיין לא מרגישה.‬
‫היי. צוות עליית הגג זקוק לעוד קפה. במיידי.‬
‫לא, הם זקוקים לקפה שראוי לשתות אותו,‬ ‫אני אדאג לזה.‬
‫איך הולך שם למעלה?‬
‫שומעים את הרעם הזה?‬
‫כן, איך אפשר שלא?‬
‫אולי מפני שאני לא שמעתי.‬
‫מה המשמעות, לדעתך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫סאנבי מתעקשת שאגיע ל"קן הציפור".‬ ‫משהו בקשר לקופסה השחורה. אולי זה קשור?‬
‫כן, שווה לבדוק את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אחזור עוד מעט.‬
‫לא! גנב שכמותך!‬
‫לא. אני דרקון.‬
‫אני אפתח.‬
‫בן! ג'רד כאן! תודה.‬ ‫-ידעתי שהיום החופשי שלי אבוד‬
‫אחרי שהתקשר בפעם הרביעית.‬ ‫-כן.‬
‫סוף-סוף. יש לי מידע חדש על עדן.‬
‫אבל במשטרה ייפגשו איתי רק בשבוע הבא.‬
‫בן, הם סגרו את תיק הנעדרים.‬
‫הם טועים, ועכשיו יש לי הוכחה.‬
‫עדן ציירה את אלה.‬
‫וזה בית של נוסעת אחרת.‬ ‫עדן ואנג'לינה שהו כאן רק לפני כמה ימים.‬
‫רגע, מה? איזו נוסעת?‬
‫אנה רוס.‬
‫יש לנו מה שנדרש כדי לפתוח חקירה חדשה.‬
‫בתחנה ידחו את העדויות האלה.‬ ‫-ג'רד.‬
‫ביום שבו קברתי את גרייס, ‬ ‫הבטחתי שאחזיר את התינוקת שלנו.‬
‫זה הכי קרוב שהגעתי. יש לפעול מיד.‬
‫עלינו לעקוף את התחנה.‬ ‫תפגשו אותי במרשם בעוד שעה.‬
‫המרשם לא יעזרו לנו.‬
‫עדן אפילו לא נוסעת,‬ ‫והתיק שלה הוא של נעדרים.‬
‫אין סוכנות שתפעל יותר בתקיפות‬
‫כדי לאתר נוסעת שמבוקשת באשמת רצח.‬
‫ולשותפה שלך לשעבר יש את היכולת‬ ‫לתת לזה עדיפות עליונה.‬
‫זה מדהים. אני צריכה לקחת דגימה מזה.‬
‫לפני שתנופפי מולי באזמל, היו לך חדשות?‬
‫הנרי החזיר את הקופסה את השחורה בשבילך,‬ ‫ולכן מגיע לך לשמוע זאת ראשון.‬
‫מצאת משהו נוסף?‬
‫אני עומדת מאחורי האמת שלי.‬
‫שומע את זה? כי ואנס לא שמע.‬ ‫-לאט יותר.‬
‫בסדר.‬ ‫-לחזור לשם. להציל אותה!‬
‫להציל אותו.‬
‫סאנבי.‬
‫סיכוי אחרון.‬ ‫-לשחרר אותם!‬
‫הכול מחובר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני חושבת שזה די ברור שעלינו על משהו.‬
‫אז איך קרה שהקריאות הוקלטו בקופסה השחורה?‬
‫הם מוסתרים בקטע שאורכו 6.2 שניות‬ ‫של גלי תדר אולטרה נמוך, ULF.‬
‫הם הוקלטו במהלך הטיסה.‬
‫אין ספק שמשהו בשש השניות האלה משפיע עליך.‬
‫אז אנחנו צריכים להבין ‬ ‫מה קרה באותו רגע בטיסה.‬
‫בדיוק, אבל השאלה היא איך.‬
‫היי.‬
‫הייתי מחבקת אותך חזק ‬ ‫אבל מישהו בטח עוקב אחרינו.‬
‫כנראה.‬ ‫-איפה אחיך?‬
‫המכונית שלו מלאה בכרזות של עדן ובאשפה,‬ ‫אז נסענו בנפרד.‬
‫ג'רד אמר שהרמז תקף.‬
‫כן. כן, אני חושבת שזה נכון, ‬ ‫שזה יכול להיות זה.‬
‫אלוהים. זה קפה מ"דילון'ס"?‬ ‫אני מתה על המקום הזה.‬
‫מוזר. המקום היחיד ‬ ‫שנתקלתי בו היה מול הבית של ג'רד.‬
‫זה מוזר שאת הולכת כל כך רחוק בשביל קפה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אל תגידי כלום.‬ ‫אם הוא יגלה שידעת מזה, הוא יתחרפן.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-היי.‬
‫מיקאמי, את מעודכנת?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. עכשיו מה?‬
‫אקח את הדוח שלך,‬ ‫אגיש תלונה, ואז נקבל אישור לחקור.‬
‫כשניכנס לשם, אתה מבוקש לחקירה. ‬ ‫אנחנו לא חברים. ברור?‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫מה? אמוטה? טייס המשנה ב-828?‬
‫מה איתו?‬
‫הוא הרעם.‬
‫אני צריכה לדבר איתו.‬ ‫-זו לא הסיבה שאני כאן, מיק.‬
‫אנחנו נדאג לבן. את תדאגי לסירת ההצלה.‬
‫אמוטה יצא בעוד חמש דקות. קדימה.‬
‫בסדר. תשמרי עליו.‬
‫כן.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫אף אחד לא אוהב את המרשם.‬
‫אבל אם נעשה מה שהם מבקשים ונגיע לפגישות,‬
‫הם יניחו לנו לנפשנו.‬
‫ואוכל להישאר כמה זמן שארצה?‬ ‫-זה כל העניין.‬
‫לקחנו את האכסניה הישנה הזאת‬ ‫והפכנו אותה למקלט בטוח עבור כל הנוסעים.‬
‫תודה. הייתי כל כך בודדה.‬
‫יש הרבה דברים טובים שאפשר לעשות כאן.‬
‫אנחנו עוסקים בגננות, ‬ ‫רודים דבש ומגינים זה על זה.‬
‫תזכרי, אם את חווה קריאות,‬ ‫יש לך את הכוח להתעלם מהן.‬
‫אנחנו צריכים להיות חזקים.‬
‫יש מישהו למעלה?‬
‫השארתי את החלון פתוח למעלה.‬ ‫זה בטח סנאי. אני אבדוק.‬
‫בוקר טוב, קטנטונת.‬
‫היי.‬
‫עדן, זה האיש הנחמד שהציל את הרופא‬
‫שאז הציל את חייך.‬
‫הוא חילץ אותו מהמים כשהוא טבע.‬
‫ועכשיו הוא עוזר לך שוב.‬
‫עוזר לנו.‬
‫אני מצטערת על הדלת. אני לא...‬ ‫-עליכן להיות בשקט.‬
‫האנשים שלי ממש מתחתיכן כל היום.‬
‫אני יודעת. אני רק חשבתי שנוכל...‬ ‫-אסור שידעו שאתן כאן.‬
‫הם לא יבינו, ואני לא אבקש מהם להבין.‬
‫רוצה שאכבס לך אותה?‬
‫זה בסדר. אני פשוט...‬
‫היא מלוכלכת.‬
‫תזכרי, אתן לא כאן.‬
‫- מרשם 828 -‬
‫קפטן. מיקלה סטון.‬
‫סטון. כן, בלשית המשטרה.‬
‫כבר לא, אבל אני מבינה שאתה עדיין טס.‬
‫מטוסים פרטיים עכשיו.‬ ‫הבוס מתרברב שיש לו טייס מטיסת 828.‬
‫ומקבל את העובדה שעליי לקבל כאן אישור‬ ‫שאני כשיר לטוס בכל פעם שאני נוחת בעיר.‬
‫אני יודעת שראית את מה שאני ראיתי.‬ ‫את הברק. אנחנו חולקים קריאה.‬
‫אני צריך להגיע לטיטרבורו. ‬ ‫אני צריך להטיס מטוס.‬
‫אנחנו לא יכולים סתם להתעלם מזה.‬ ‫-מצטער. אין לי זמן לזה.‬
‫אמוטה, בבקשה!‬
‫אמוטה! בחייך. לא...‬
‫והנה רשימה של הבגדים שהיו איתה.‬
‫רגע. אנה רוס גרה בפורסט היל, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-תראה את זה.‬
‫ספרנית שם דיווחה על גניבת טלפון.‬
‫החשודה היא אישה עם פעוטה.‬
‫לבנה, בתחילת שנות ה-20,‬ ‫1.58 מטר ובלונדינית.‬
‫לא, אנה אמרה שלאנג'לינה‬ ‫יש עדיין שיער ערמוני ארוך.‬
‫החשודה השאירה כתמים‬ ‫וערכת צבע לשיער בשירותים.‬
‫אולי זאת היא.‬
‫היא במנוסה, הגיוני שהיא שינתה את חזותה.‬
‫ספרייה. בואו נצא לשם.‬
‫זאת בטח בקשה בלתי אפשרית, אבל עליך‬ ‫לשמור על איפוק כדי שנעשה את עבודתנו.‬
‫אבל באמת. זה ברור?‬
‫כן.‬
‫היי!‬
‫מי אתה?‬
‫אתה יודע איפה הבת שלי?‬
‫פריק מטיסת 828.‬
‫אין ספק שאתה יודע להשתמש במילים.‬
‫כדאי שנעשה הפקה של שייקספיר בכלא,‬ ‫היית יכול להיות...‬
‫כן!‬
‫אז עכשיו נתקלתי בנוסע‬ ‫שסירב לבדוק קריאה משותפת איתי.‬
‫אני מצטער.‬
‫איפה אבא?‬ ‫-הוא יצא עם ג'רד ודריאה לבדוק כיוון חקירה.‬
‫כיוון חקירה מבטיח. מה אתם מנסים לגלות?‬
‫סאנבי גילתה קטע בקופסה השחורה‬ ‫שהוא הקלטה של כל הקריאות.‬
‫עד לרגע שהמטוס נעלם ביוריקה.‬ ‫-מה?‬
‫כן. הקריאות שלך, שלי, של בן, של קאל,‬ ‫ועוד תריסר, כולן זו על זו.‬
‫אבל זה נמשך רק שש שניות.‬ ‫אני מנסה להבין מה קרה לטיסת 828 באותו רגע.‬
‫אנחנו מתמקדים במפות מזג האוויר‬ ‫כי זה קרה במהלך הסערה.‬
‫כשהברק פגע במטוס.‬
‫ונשמע הרעם.‬
‫הנוסע שנפנף אותי היה טייס המשנה.‬
‫הקריאה הייתה רעם וברק.‬ ‫-אנחנו צריכים לדבר איתו.‬
‫כן, ניסיתי, ‬ ‫אבל הוא עומד לעלות על מטוס בטיטרבורו.‬
‫יש דרך לעצור אותו?‬
‫בעצם, לכן אני כאן.‬
‫משטרה. הטלפון שלך נגנב, גברתי?‬
‫חשבתי שייקח זמן עד שאשמע מכם, אם בכלל.‬ ‫-הן נראות לך מוכרות?‬
‫- ילדה נעדרת שנתיים -‬
‫זאת האישה שראיתי.‬ ‫והיא נראית כמו הילדה הקטנה.‬
‫נעדרת כבר שנתיים, אבל אמא שלה...‬
‫זאת לא אמא שלה.‬
‫המשפחה שלה מחפשת נואשות אחר כל רמז.‬
‫כמעט לא דיווחתי על הטלפון שנגנב,‬
‫אבל משהו בהתנהגותה של האישה הצעירה‬
‫וצבע השיער בשירותים הטריד אותי.‬
‫צדקת כשדיווחת על כך.‬
‫אני רואה הרבה אנשים מחוסרי עבודה ובית,‬ ‫אבל הילדה נראתה אחרת.‬
‫היא הייתה כל כך מתוקה. ‬ ‫למעשה, היא נתנה לי מתנה.‬
‫היא ציירה את זה בזמן שאמא שלה...‬
‫האישה ההיא השתמשה במחשב הזה.‬
‫היסטוריית הגלישה נמחקה.‬
‫נוכל לקחת את המחשב בהשאלה?‬ ‫נבקש ממחלקת המז"פ לחקור יותר לעומק.‬
‫אצטרך לקבל רשות.‬ ‫-אין לנו זמן. בבקשה.‬
‫קחו אותו.‬
‫פרצתי את חומת האש‬ ‫במערכת המידע של חברות התעופה.‬
‫בסדר. אני צריכה חמש דקות.‬ ‫-יש לך שתיים.‬
‫אני צריכה שתי דקות.‬
‫מושעה וממתין להרשאה בפגישת פנים אל פנים.‬
‫קפטן אמוטה,‬ ‫התייצב לאגף מקרים מיוחדים של ה-FAA שב...‬
‫אלונזו, תוכל להכניס ‬ ‫את הכתובת של קן הציפור?‬
‫את שולחת אותו לכאן? מרושע מצידך.‬
‫קפטן קלארק, כבר אין לך אישור להמראה.‬
‫הנה היא נקייה, עדן.‬
‫ועדיין חמה. מה אומרים?‬
‫תודה.‬
‫חשבתי שאולי נוכל למסור מידע אנונימי.‬
‫לפחות ליידע את משפחת סטון שהיא בחיים.‬ ‫אולי אפילו לאחד אותם מחדש.‬
‫אני המשפחה היחידה שהילדה הקטנה הזאת מכירה.‬ ‫היא ואני נועדנו להיות ביחד.‬
‫כי לקחת אותה?‬
‫עדן ואני מחוברות באופן חזק יותר מקרבת דם.‬
‫לדעתי, אנחנו מתחילות לחלוק את אותן קריאות.‬
‫אני אמור להגן על האנשים כאן,‬
‫הסתרת נמלטת מהחוק מעמידה אותם בסכנה.‬
‫אני אתן לך קצת אוכל, כסף,‬ ‫אבל בבוקר, אתן תצטרכו לעזוב.‬
‫אני כל כך קרוב, גרייס.‬
‫אני נשבע.‬
‫עדן?‬
‫זאת את.‬
‫בואי נשחק משחק קטן.‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי, עדן. אני כאן.‬
‫אבא כאן.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫עדן!‬
‫הקריאות היו בראשים שלנו, ‬ ‫אז איך הן בכלל הוקלטו?‬
‫גלי ULF.‬
‫תדרים אולטרה נמוכים.‬
‫זה יכאב, נכון?‬ ‫-טוב, זה לא לא יכאב.‬
‫מה עשית? אלה אינם משרדי ה-FAA.‬
‫אמוטה, אתה מכיר את ד"ר באל, וזה גבריאל.‬
‫איך את מעזה להתערב בתוכניות הטיסה שלי,‬ ‫לסכן את הפרנסה שלי?‬
‫אני מנסה להגן על הנוסעים, וכטייס טיסת 828,‬
‫זאת גם חובתך.‬
‫תשכחי מזה. ‬ ‫התפקיד שלי הסתיים כשירדתי מהמטוס ההוא.‬
‫הקריאות לא ממש תומכות בכך.‬ ‫-לדעתנו, הקריאות שלך‬
‫קשורות לסערה ש-828 טסה דרכה.‬
‫יש רק שני אנשים שראו מה עומד לקרות,‬
‫ולקחו אותנו לצד השני. אתה וקפטן דיילי.‬
‫אני לא מדבר על ביל דיילי.‬
‫תחזירי לי את האישור לטוס‬ ‫או שאתקשר למרשם ואדווח עלייך.‬
‫הקופסה השחורה ברשותנו.‬
‫אם תסכים להקדיש רגע אחד ולהקשיב,‬ ‫אני מבטיחה שאחזיר לך את האישור לטוס.‬
‫בסדר, מותק, זה המשחק.‬
‫אמא תצייר ציור, ואני רוצה שתחשבי ממש חזק‬
‫ושתנסי לצייר את אותו ציור.‬
‫בסדר.‬
‫תני לי לראות.‬
‫בסדר, זה היה ניסיון ממש מוצלח.‬
‫אנחנו ננסה שוב. בסדר?‬
‫אני רעבה.‬
‫עדן, כבר עשית את זה.‬ ‫אני יודעת שאת יכולה לעשות את זה.‬
‫אנחנו מחוברות. אני רק צריכה שתמצאי את זה.‬
‫הפעם תחשבי על מה ‬ ‫שאמא מציירת ותציירי את זה.‬
‫תוכלי לעשות את זה?‬
‫למה את לא מקשיבה?‬ ‫פשוט תציירי את מה שאמא מציירת.‬
‫לא.‬
‫קדימה, עדן. אני כאן.‬
‫עדן, אבא כאן.‬
‫אם לא תעשי את זה כמו שצריך, ‬ ‫אנחנו לא נצייר.‬
‫את לא יכולה סתם לצייר מה שאת רוצה.‬
‫הכול בסדר כאן?‬
‫לא ידעתי שאתה כאן.‬
‫תודה רבה.‬
‫עדן קצת רעבה ונרגנת.‬
‫ילדים הם כאלה לפעמים.‬
‫בחיים לא ראיתי משהו כזה. אתה?‬
‫אף פעם. טוס מעל זה. למעלה.‬
‫למה אני מקשיב לזה?‬
‫כמעט שם.‬
‫אין זמן. אני אטוס דרך זה.‬
‫אתה מה?‬
‫מאיץ מהירות טיסה ל-300 קשר.‬
‫אתה בטוח בקשר לזה?‬
‫בבקשה, תכבי את זה!‬
‫יכולתי לעצור אותו.‬
‫באותו רגע, ידעתי שאנחנו צריכים ‬ ‫לטוס מעל הסערה, לא דרכה, ‬
‫אבל לא עשיתי כלום.‬ ‫הרסתי את חייהם של כמעט 200 בני אדם.‬
‫אין סיכוי שמישהו...‬ ‫-תפסיקי.‬
‫אין שום דבר שתוכלי לומר ‬ ‫שיגרום לי לא להתחרט על הרגע ההוא.‬
‫אפשר ללכת?‬ ‫-אתה מוכן לחכות רגע?‬
‫מצאנו משהו קבור מתחת להקלטה‬ ‫ואנחנו צריכים שתשמע אותו.‬
‫לאט יותר.‬
‫לחזור לשם. להציל אותה.‬
‫להציל אותו. סיכוי אחרון. האמת שלי...‬
‫כל קריאה שקיבלנו מוקלטת על הקופסה השחורה.‬
‫אבל...‬
‫אבל איך?‬
‫טיסה 828. המתנה שממשיכה לתת.‬
‫אתה זוכר מה קרה במהלך אותן שניות של הסערה?‬
‫אני יודע בדיוק מה שקרה.‬
‫זה היה הרגע שבו מתנו.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫אמוטה, מה אתה לא מספר לנו?‬
‫הברק היה בכל מקום והוא הכה בנו שוב ושוב.‬
‫ואז, בהמשך,‬
‫כל הברקים התאחדו לכדור אדיר של אור טהור,‬
‫ואנחנו טסנו ישר לתוכו.‬
‫אין סיכוי שיכולנו לשרוד.‬
‫זה בטח היה מבעית.‬
‫זה היה יפהפה.‬
‫הרגשתי שתחושת שלווה מציפה אותי.‬ ‫רוגע כפי שמעולם לא חוויתי לפני כן.‬
‫במהלך הסערה? ‬ ‫זאת אומרת, אני הייתי די מפוחדת.‬
‫כי את לא ראית את זה.‬
‫רק דיילי ואני ראינו. הוא היה היחיד שהבין.‬
‫ועכשיו הוא איננו.‬
‫אולי לא.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫לפני שנתיים.‬
‫הצילו!‬
‫איפה הוא?‬
‫אנחנו לא יודעים בדיוק.‬
‫אחרי שטיסה 828 נחתה,‬
‫דיילי נעשה אובססיבי לחלוטין.‬
‫בניסיון להוכיח את חפותו.‬
‫לא. זה היה יותר מזה. הוא רצה לחזור.‬
‫הוא רצה להרגיש שוב את תחושת השלווה.‬
‫הוא דחק בי להצטרף, ‬ ‫אבל ככל שמצבו התערער, הלכתי והתרחקתי.‬
‫העברתי זמן רב במחיצת דיילי לאחר טיסת 828.‬ ‫הוא היה עסוק רק בדבר אחד.‬
‫הוא היה בלתי כשיר.‬
‫את יודעת מה תפקידו של טייס משנה?‬
‫לקחת פיקוד כשהטייס אינו כשיר לטוס.‬ ‫ואני לא עשיתי את זה.‬
‫לא על המטוס כשידעתי שהוא יהרוג אותנו,‬
‫או אחר כך כשיכולתי לשכנעו ‬ ‫לוותר על האובססיה שלו.‬
‫אף אחד לא ידע שהוא ייקח את זה כל כך רחוק.‬ ‫-אני ידעתי.‬
‫הוא התקשר בבוקר לפני שהוא גנב את המטוס.‬
‫לא עניתי כי לא יכולתי להתמודד איתו יותר.‬
‫הייתי צריך להיות שם בשבילו.‬ ‫יכולתי להציל אותו. להציל את האישה הזאת.‬
‫אני מתמודד עם זה בכל יום.‬
‫אתה יודע, אכזבתי מישהי שאהבתי פעם.‬
‫היא הייתה החברה הכי טובה שלי. ‬ ‫היא איבדה את חייה, ולעולם לא אסלח לעצמי.‬
‫את יודעת מה נורא?‬
‫שאפילו אחרי מה שהוא עשה…‬
‫אני מתגעגע אליו.‬
‫היינו כל כך קרובים לפני שהכול קרה.‬
‫אי אפשר לדמיין איך זה לטוס בלי הטייס שלך.‬
‫תודה, אוליב.‬
‫בשמחה.‬
‫אז, אבא, בדקתי מיתוסים על ילדים אבודים...‬
‫בבקשה, אוליב, אין לי זמן לזה.‬
‫טוב, אולי זה עשוי לעזור.‬
‫עדן הייתה ליד נהר.‬
‫אלוהים, אוליב!‬
‫סליחה. אני רק ניסיתי ל...‬ ‫-מה?‬
‫ניסית להראות לי תמונות בספר?‬ ‫פשוט קחי את כל זה ממני.‬
‫טוב, אני אעזור...‬ ‫-לא, פשוט... אני צריך להיות לבד.‬
‫אבא?‬
‫אבא, מה אתה עושה?‬
‫אני צריך לשמר את הציורים ‬ ‫לפני שהם ייעלמו שוב.‬
‫אבא, בבקשה…‬
‫אני מתחבר לעדן. את לא רואה את זה?‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא. אני לא רואה מה קורה...‬
‫איקס מסמן את המיקום.‬
‫עיגול עם נקודה.‬
‫עכבישים זוחלים במעלה גבך.‬
‫שרנו את השיר הזה הבוקר.‬
‫אבא, אני יכולה להרגיש אותה.‬
‫אני יכולה להרגיש אותה.‬
‫בסדר, אז כשעדן מקבלת קריאה, ‬ ‫היא מציירת אותה?‬
‫כמו שקאל עשה.‬
‫הנה טחנת הרוח שהיא חלקה איתי בקריאה.‬
‫אני לא בטוח מה זה.‬
‫פריחת הדובדבן בקריאה של דודה מיק.‬ ‫-נכון. אז זה בטח ענן האפר שראיתי.‬
‫היא בטח פחדה מאוד.‬ ‫הלוואי שיכולתי להיות שם איתה.‬
‫איפה שהיא לא תהיה.‬
‫מה תרצה שהיא תצייר?‬
‫ברצינות.‬
‫תצייר את זה שם.‬
‫למה את מצחקקת, אווזה טיפשה?‬
‫- אבא -‬
‫לא, זה... הוא מדבר איתך?‬
‫עדן, אין לך אבא. אמרתי לך את זה.‬
‫למה את מתחברת לאיש הזה?‬ ‫את מחוברת אליי!‬
‫אריקה! תזדרזי! כל המעקה הזה ייפול!‬
‫בגללכם, אין לנו סיכוי למצוא עבודה.‬ ‫-העולם לא סובב סביבך. לא הגעת להתייצבויות.‬
‫אפשר לדבר עם מישהו?‬ ‫כן, אולי עם השותף שלך לתא?‬
‫תפסיק לבהות. הם בקושי הכניסו אותך לכאן.‬
‫בטח קשה לעבוד כאן,‬ ‫ולראות איך הם מתייחסים לאנשים.‬
‫אני לא נהנית מזה,‬ ‫אבל עבדת כשוטר סמוי בעבר.‬
‫זאת הייתה חבורה של פנאטים.‬ ‫כאן זה סיפור אחר לגמרי.‬
‫כן, זה אותו סוג של סיפור‬
‫שבו סבתא שלי נאלצה לישון‬
‫באורוות סוסים במסלול המרוצים‬ ‫סנטה אניטה במלחמת העולם השנייה.‬
‫אני עושה למען נוסעי 828 מה ‬ ‫שהייתי רוצה שמישהו מבפנים היה עושה למענה‬
‫לפני שזה התפתח לכל זה.‬
‫אני מבין.‬
‫מה קרה לך?‬
‫נתקלתי בטעות באגרוף.‬
‫זה קורה כאן הרבה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני בטוח שלא באת בשביל האוכל כאן.‬
‫מה העניין?‬
‫אני במצב קשה.‬
‫הוא אומר לבחור שיושב בכלא.‬
‫יש מישהי שאני עוזר לה,‬
‫ואני לא יודע אם אני צריך לעזור לה.‬
‫חשבתי שאתה עוזר לכולם.‬
‫היא בטח עשתה משהו ממש רע ‬ ‫אם אתה מתלבט מה לעשות.‬
‫זאת אנג'לינה?‬
‫לעזאזל. אתה מחביא ‬ ‫את המטורללת הרצחנית הזאת?‬
‫נאלצתי לעשות זאת בגלל קריאה. ‬ ‫ויש איתה ילדה.‬
‫הילדה של בן סטון?‬
‫אמרתי שהן יכולות להישאר ללילה אחד, ‬ ‫אבל אנג'לינה מעורערת.‬
‫הילדה הקטנה ציירה עכבישים,‬
‫ואנג'לינה התחרפנה, היא מעכה את הנייר. ‬ ‫זה היה אגרסיבי.‬
‫אני חושב שאני צריך להסגיר אותה.‬ ‫-זה בטח רעיון טוב.‬
‫למרות שהיא עלולה להפליל אותך ברצח.‬
‫אני לא עשיתי כלום.‬ ‫היא פירשה לא נכון את מה שאמרתי.‬
‫אולי תקבל חבר מושבעים אוהד.‬
‫הם בטח לא יפשטו על בית המחסה שלך ‬ ‫ויעצרו את כולם, נכון?‬
‫לא אוכל להסתכן בזה.‬
‫מה עליי לעשות?‬
‫אין לך ברירה.‬
‫אתה חייב להשאיר ‬ ‫את אנג'לינה ואת הילדה בבית המחסה.‬
‫אם תסגיר את אנג'לינה, ‬ ‫תסכן את כל האחרים שם.‬
‫אם תאלץ את אנג'לינה ואת עדן לעזוב,‬
‫הילדה הקטנה הזאת תהיה בגללך בסכנה.‬
‫אל תשנה דבר.‬
‫רק עד שנוכל לחשוב על פתרון.‬
‫קדימה. בוא נלך.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו צריכים להישאר יחד.‬
‫אין מספיק מאיתנו שיודעים ‬ ‫עד כמה הקריאות באמת מרושעות.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אז אני מנסה להבין ‬
‫למה לא רצית לספר לאף אחד מה ראית או הרגשת.‬
‫האם היית מגלה שחווית תחושת שלווה עילאית‬
‫בזמן שהטסת 200 בני אדם‬ ‫לתוך מה שהאמנת שהוא מוות בטוח?‬
‫לא היו מאפשרים לך להיכנס שוב לתא הטייס.‬
‫אבל למה לא לנסות לדבר עם הנוסעים?‬
‫כולנו חווינו דברים שאף אחד אחר לא מבין.‬
‫אבל אף אחד אחר לא ראה ‬ ‫מה שדיילי ואני ראינו. היינו היחידים.‬
‫למעשה, לא הייתם היחידים.‬
‫גבריאל, אני חושבת שאנחנו...‬ ‫-זה בסדר. אפשר לבטוח בו.‬
‫אני קאל סטון.‬
‫הייתי בטיסת 828, וראיתי את אותו דבר.‬
‫ראיתי את האור הזה, והכול נראה הגיוני.‬
‫כן. זה בדיוק מה שהרגשתי. הכול נראה הגיוני.‬
‫אבל הוא היה מולנו. איך יכולת לראות אותו?‬
‫ראיתי אותו מהחלון שלי ‬ ‫לפני שנקלענו למערבולת. מרחוק.‬
‫ראיתי סוג של זוהר לבן בוהק.‬ ‫-סערות לא מתרחשות באופן כזה.‬
‫הן לא יכולות להשיג אותך ‬ ‫כשאתה טס במהירות של 800 קמ"ש.‬
‫אלא אם...‬
‫אם היא רדפה אחרינו.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אתם לא טסתם לתוך הסערה.‬
‫היא טסה אלינו.‬
‫היא בחרה בנו.‬
‫לפני שנתיים, נגעתי בזנב המטוס ונעלמתי שוב.‬
‫אני חושב שחזרתי לשם, אל האור שראינו.‬
‫אני צריך להיזכר במה שקרה. בבקשה...‬ ‫-אני לא יודע איך לעזור לך.‬
‫טוב, אמרת שאתה ודיילי דיברתם על זה.‬
‫על מה שוחחתם?‬
‫על השלווה, על הבלבול שהרגשנו אחרי הבוהק.‬
‫היה לנו ביטוי לזה.‬
‫שורה מתוך שיר על טיסה.‬
‫קראנו לזה "הכחול הבוער, ההזוי, הארוך".‬
‫המה?‬
‫הכחול הבוער...‬
‫...ההזוי, הארוך.‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫נכון שזה מדהים?‬
‫למה לחזור?‬
‫אמא שלי.‬
‫משהו קרה לה. היא סובלת.‬
‫אתה לא יכול להציל אותה. אתה יודע זאת.‬ ‫-עליי לחזור למען המשפחה שלי.‬
‫אבל אם תלך, אתה תשכח את כל מה שאתה רואה,‬ ‫את כל מה שאתה יודע עכשיו.‬
‫תן לו ללכת.‬
‫זה בסדר לחזור, קאל. כבר קיבלת את התשובה.‬
‫רגע! אתה אמור להיות כאן.‬
‫הוא לא.‬
‫יש עוד מה לעשות.‬
‫אני יודע מה קרה אחרי שנגעתי בזנב המטוס.‬
‫הייתי שוב בטיסת 828 עם דיילי ופיונה.‬
‫רגע. אתה בטוח?‬
‫דיילי לא רצה שאעזוב. הוא תפס אותי.‬
‫לכן הוא חזר באותו זמן כמוך? הוא חזר איתך?‬ ‫-אולי. אני לא חושב שזה מה שהוא רצה.‬
‫בטוח שזה איפה שהיית?‬ ‫-אני יודע את זה.‬
‫הכול היה כל כך מוכר.‬
‫דיילי היה מודאג.‬
‫הוא דאג שאשכח משהו.‬ ‫-מה?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫פיונה אמרה שכבר יש לי את התשובה.‬
‫זה נשמע הגיוני בזמנו, ‬ ‫אבל עכשיו, אני לא יודע. זה…‬
‫אנחנו נגלה מה זה.‬
‫נראה שבאורח פלא קיבלתי שוב אישור לטוס.‬ ‫-זה הדבר היחיד שקרה היום שהוא לא פלאי.‬
‫תוכל להמריא בעוד שעתיים.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫תשכח מרגשות האשמה שלך, אמוטה.‬ ‫קפטן דיילי ופיונה, הם עדיין שם בחוץ.‬
‫אני לא מאמין שאני אומר את זה,‬ ‫אבל אני שמח שקרקעת את המטוס שלי.‬
‫זה לא אישי, אני נשבעת.‬ ‫עשיתי זאת למעננו, למען הנוסעים.‬
‫את מדברת כמו קפטן אמיתי.‬
‫טיסה 828 בת מזל שאת מחזיקה את ההגה.‬
‫אני לא בטוחה בקשר לזה, אבל...‬
‫אני בטוח.‬
‫פשוט תגיד את זה.‬
‫בדקנו כל חיפוש במחשב. לא מצאנו כלום.‬
‫מה לגבי איתור הטלפון הנייד?‬ ‫-ניסינו הכול.‬
‫נמשיך לחפש, טוב? אבל בינתיים...‬
‫תודה.‬
‫אנחנו נמצא אותה, אבא.‬
‫אני יודע.‬
‫תוכלי לתלות את זה שוב?‬
‫לא שם.‬
‫זאת קריאה.‬
‫היא שייכת לכל השאר.‬
‫לקח לי זמן להתחיל להאמין שוב.‬
‫ייתכן שהקריאות יצילו את אחותך בכל זאת.‬
‫דיג-דיג-דוג.‬
‫מה אנחנו אומרים?‬
‫תודה.‬
‫את יכולה להישאר בינתיים.‬
‫קיבלת את ההחלטה הנכונה.‬
‫עדן היא המלאך השומר שלנו.‬
‫זה הבית החדש שלנו, ילדה קטנה. ביתנו לנצח.‬
‫שמעתי.‬
‫איך אתה מחזיק מעמד?‬
‫הייתה לי קריאה. היא הייתה איומה.‬
‫הכול נבלע על ידי אפר והרס.‬
‫ואז זה קרה. זה היה...‬
‫יפהפה.‬
‫כאילו שהיא הייתה כאן.‬
‫זה נהדר. זה אומר שאתה מתקרב יותר ויותר.‬
‫כן, אבל למה הקריאה לא הובילה אותי אליה?‬
‫הן עזרו לכל כך הרבה אנשים אחרים.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זאת הסיבה שהיית ‬ ‫הרבה יותר מוצלח בהנהגת סירת ההצלה‬
‫כי אם מישהו היה שואל אותך את זה,‬
‫היית אומר משהו מעודד או מרגיע, ואני…‬
‫הייתי אדם אחר אז.‬
‫לא. לא, אתה אותו אדם.‬
‫אתה פשוט קבור מתחת להרבה צער.‬
‫טיסת 828 לא הייתה תאונה.‬
‫אנחנו אמורים להציל את הנוסעים ביחד.‬
‫קשה לי להתמודד בלי טייס משנה.‬
‫נתתי לגרייס הבטחה.‬
‫נשבעתי לה שאמצא את עדן.‬ ‫אני לא יכולה לוותר עליה. אני לא יכול.‬
‫לא הייתי מבקשת ממך לוותר עליה.‬
‫אבל אני יודעת שנמצא את עדן. אין לי ספק.‬
‫ולכן אני רק מקווה‬ ‫שכאשר תקיים את הבטחתך לגרייס, ‬
‫אקבל את טייס המשנה שלי בחזרה.‬
‫- ULF ותקשורת בממלכת החיות, יונקים -‬
‫- טווסים -‬
‫היי, פרופסור שעמומי.‬
‫עבר הרבה זמן.‬
‫איגן.‬
‫לא התגעגעתי אליך.‬
‫מה אתה רוצה, לעזאזל?‬
‫לא מדובר במה שאני רוצה. אלא במה שאתה רוצה.‬
‫בן סטון, יש לי חדשות נהדרות.‬
‫אני יודע שהילדה הקטנה שלך בחיים.‬
‫אני יודע בדיוק איפה תוכל למצוא אותה.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬